13. V. 1913. Ordförandens årsberättelse. 189 



meddela följande data. „Silén var född 1839 i Asikkala 

 socken, där han uppväxte på en mindre egendom, Sarholm 

 (Saarikko). Blifven student 1857, bestämde han sig för läkare- 

 banan och idkade i sådant afseende naturvetenskapliga studier 

 för vinnande af fysisk-matematisk kandidatgrad. Därunder 

 förvärfvade han sig grundliga insikter i botanik, äfvensom 

 i zoologi och kemi, samtidigt arbetande på anatomisalen. 

 Kandidatkursen kom emellertid icke till afslutning, utan han 

 öfvergick till Evois forstinstitut, som 1865 — 1866 genomgicks, 

 hvarefter han under några år var upptagen med uppgörande 

 af hushållsplaner för boställsskogar i olika delar af landet. 

 Tidigt väcktes hos Silén intresset för floran, och under 

 studieåren använde han med rastlös ifver somrarna för bota- 

 niska exkursioner, tidtals äfven för entomologiska insamlingar. 

 Härunder vann han en ingående och omfattande kännedom om 

 floran i hemtrakten och omgifvande nejder. De botaniska 

 insamlingarna och iakttagelserna fortsattes äfven under' hans 

 forstliga verksamhet, och särskildt blef året 1867 anmärk- 

 ningsvärdt. Med ett mindre reseunderstöd af Sällskapet 

 utförde han detta år exkursioner i Kuusamo och lycka- 

 des där göra många högst märkliga fynd: Cystopteris mon-, 

 tana, Seligeria subimmersa Lindb., Tfiolurna dissimilis Norm. 



o 



m. m. Ar 1869 bosatte sig Silén i Lappland, där han i 

 egenskap af forstuppsyningsman omkring 8 år verkade i 

 Enare, sedermera som forstmästare i Kittilä. De botaniska 

 arbetena fortsattes här och särskildt uppmärksammades 

 lafvarna, af hvilka betydande och värdefulla insamlingar 

 gjordes. I Kittilä började han med sin vanliga ifver kulti- 

 vera alpina resp. arktiska växter, och mot slutet af sin vis- 

 telse därstädes hängaf han sig med entusiasm åt „blombio- 

 logiska iakttagelser", hvilka han 1906 bekantgjorde (Med- 

 delanden 31, sid. 80—99). Ifrån sin forstmästaretjänst tog 

 Silén afsked 1901, hvarefter han nedslog sina bopålar i 

 södra Finland, där han fortfarande med största intresse 

 fortsptte sitt arbete, publicerande „Blombiologiska iaktta- 

 gelser i södra Finland" (Meddelanden 32, sid. 120—134, och 

 35, sid. 31—52). Med F. S il é n bortgick den 17 augusti 1912 



