208 Sahlberg. — E. Reuter. 13. V. 1913. 



singfors funnit talrika exemplar af den på senaste möte så- 

 som nykomling till vår skalbaggsfauna anmälda Xyloterus 

 signatus. Ett stycke från Hoplaks haltpunkt påträffades näm- 

 ligen tvenne kullfallna träd af Ainas incana, på hvilkas bark 

 syntes talrika, små högar af hvitt borrmjöl, tydande på att 

 träden voro angripna af en verklig träborrare. Det lyckades 

 ock föredragaren och hans i exkursionen deltagande kollegi- 

 anter att af den fullbildade insekten utgräfva talrika exemplar, 

 hvilka merendels sutto vid borrhålets mynning. Härvid kon- 

 staterades, att angriparen var den i Norden så sällan an- 

 träffade Xyloterus signatus F. {= quercus Eichh.). Denna 

 art lefver således hos oss äfven på gråalen. — Angående 

 dess utbredning och lefnadssätt lämnades på föregående 

 möte närmare uppgifter. 



Professor E. Reuter redogjorde för förekomsten af 



Egle (Anthomyia) spreta Meig. i Finland. 



Då föredragaren sommaren 1899 var sysselsatt med 

 sina undersökningar angående hvitaxföreteelsen på ängs- 

 gräs, observerade han ett synnerligen starkt angrepp af 

 „kolfsjuka", förorsakad af svampen Epichloé typhina, på ett 

 timotejfält på Lofsdal i Pargas. Anmärkningsvärdt var vi- 

 dare, att så godt som hvarje „svampkolf", d. v. s. svampens 

 kolfliknande ringar, i sin tur hemsöktes af en liten fluglarv, 

 hvilken syntes tillhöra familjen Änthomyidae, men hvars iden- 

 titet icke med säkerhet kunde fastställas, då imago icke 

 erhölls och några litteraturuppgifter angående en på detta 

 sätt lefvande fluglarv då icke voro föredragaren bekanta. 

 I ett helt nyss utkommet arbete (Bidrag till kännedomen 

 om Dipterlarverna. II. En svampätande Änthomyid-lsirv, 

 Egle (Anthomyia) spreta Meig., Ark. f. Zool. Bd. 8. n:o 5. 

 1913) redogör emellertid dr. Ivar Trägårdh för full- 

 komligt samma företeelse, som af honom för första gången 

 iakttogs i Sverige försommaren 1910. Enligt uppgift af den 



