(729) TAI. I. PLANTOR AV FRÖ KRAN OLIKA IIK.MORI'. 63 



torna inom de olika avdelningarna av denna kultur ha sedermera upp- 

 mätts varje år. Deras utseende fyra år senare erbjuder nu det största 

 intresse. I det följande skall därför meddelas mätningsresultaten till 

 och med plantornas ii:te vegetationsperiod (hösten 1914). 



En närmare redogörelse för själva försöksfältet och dess anläggning 

 m. m, återfinnes i den sist omnämnda uppsatsen, till vilken härutin- 

 nan hänvisas^- Till ledning för den, som å marken själv vill bese 

 försöksfältets olika avdelningar, intages här en kartskiss, utvisande av- 

 delningarnas inbördes läge (se fig. i). Dessas hörnpunkter äro ut- 

 märkta med pålar, ä vilka inhuggits avdelningarnas respektive nummer. 



Uppgift på det utsäde, som använts för de olika avdelningarna, åter- 

 finnes i tabell i. I denna tabell är även tallplantornas höjd för de 

 olika åren sammanförd genom angivande av medelhöjd och maximi 

 höjd. Alla de olika avdelningarna kunna likvisst ej direkt jämföras 

 med varandra. Som jag redan tidigare omnämnt' är nämligen marken 

 å hygget, där plantorna utsatts, något växlande, trots det man sökt 

 förlägga avdelningarna på så likartad mark som möjligt. Full jäm- 

 förelse kan därför endast ske mellan närbelägna avdelningar, varjämte 

 vissa serier såsom avd. XVII, XVIII och XII förlagts på fullt likartad 

 mark. 



Liksom man ej kunde se något inflytande av moderträdets ålder 

 på de 6 — 7-åriga plantornas 2 utveckling, så kan man nu ej heller 

 iakttaga någon olika höjd hos de ii-åriga plantorna från olika gamla 

 moderträd. Det obetydliga inflytande moderträdets ålder till en början 

 visade, genom att de yngsta och de äldsta träden gåvo upphov till 

 något svagare plantor har nu ytterligare utjämnat sig. Den olika ut- 

 veckling, som skilda avdelningar med frö från samma trakt men från 

 olika gamla fröträd nu visa, får tillskrivas smärre växlingar i marken 

 eller rena tillfälligheter. 



Däremot visar tabell i påtagligt, att de norrländska plantorna, som 

 år igio voro mycket kortare än plantorna söderifrån, fortfarande äro 

 kortast (jämför fig. 2). Samtliga de norrländska plantornas medelhöjd 

 är nämligen omkr. 2,30 m. och de från Svea- och Götaland 2,60 m. 

 Göres en jämförelse mellan ytor, som ligga intill varandra och ha fullt 

 lika mark, såsom avd. V med frö från Jämtland och avd. III från Sun- 

 nerbo revir i Småland (se fig. 3), visar det sig, att den förra avdelningen 



* Gunnar Schotte: Om betydelsen av fröets hemort och moderträdets ålder vid tall- 

 kultur. Medd. från Statens Skogsförsöksanstalt h. 6, sid. 229 — 238. Skogsvårdsföreningens 

 tidskrift 1909, fackavd., sid. 413* — 422*. 



' Genom förbiseende har i tabellen ä sid. 416* — 417* i redogörelsen av år 1909 plan- 

 torna uppgivits ett år för unga. 



