132 TORSTEN LAGERBERG. (4) 



formen blir nämligen sämre, och självföryngringen kan praktiskt sett 

 upphöra. I skogar på mullrik jord kan näringskapitak-t i marken ge- 

 nom en stark gallring förminskas; till följd av en ökad marktemperatur 

 förbrinner nämligen humusskiktet hastigare än förut. Även markens fuk- 

 tighetshalt kan påverkas i en för beståndet ogynnsam riktning. I full- 

 slutna kulturbestånd, som hastigt glesställas, och som förut ägt ett blott 

 sparsamt utvecklat växttäcke, kan marken inom kort bliva starkt gräs- 

 bunden. Ehuru deras produktionsförmåga icke torde påverkas i högre 

 grad härav, bli dock möjligheterna för en självföryngring därefter starkt 

 begränsade. 



Skogsmarkens växttäcke och ljustillgången. 



Markflorans förändringar vid gallringar betingas dels av rubbningar i 

 markens fuktighetshalt dels ock i första hand av den ökade ljustill- 

 gången. Ur denna senare synpunkt skulle det otvivelaktigt vara av 

 stort intresse att närmare lära känna de ljusförhållanden, under vilka växt- 

 täcket i våra olika skogstyper utvecklas. Om ljustillgängen i bestånden 

 äga vi emellertid endast en fragmentarisk kännedom. Från våra löv- 

 ängar har Hesselmax (I, sid. 378) meddelat siffror över ljusstyrkan i ask- 

 lundar och hasselbeständ. I de förra xarierar Ijusmininumi mellan 6 

 och 9 %, i hasselbestånden åter är detta i medeltal endast 3 % och 

 kan i vissa fall nedsjunka till mindre än 1,7 % av dagsljuset. I tallskog 

 ha mätningar blivit utförda av ANDERSSON och Hesselman (s. 89). På 

 Hamra kronopark i Dalarna undersöktes dels en i urskogstillstånd va- 

 rande timmerskog, dels ett par efter oordnad blädning uppkomna ung- 

 skogar. I det förra beståndet varierade ljusstyrkan mellan 22 och 83 

 % av dagsljuset, i de senare mellan 12,5 och 50 %. Dessa betydande 

 växlingar visa tydligt hän på beståndets ojämna beskaffenhet. Mätnin- 

 garna ha i båda fallen blivit utförda efter den av WiESNER modifierade 

 BUNSEN-ROSCOESKA metoden, som på sist citerat ställe även finnes ut- 

 förligt beskriven. Några direkta iakttagelser över markvegetationens ut- 

 veckling i förhållande till ljustillgången förekomma dock icke i dessa 

 arbeten. Att sådana undersökningar måste erbjuda betydande svårigheter 

 framgår bl. a. därav, att ljuset i beständen jämfört med dagsljuset icke 

 är konstant. I förhållande till detta är beståndsljuset nämligen under- 

 kastat betydande växlingar under loppet av en och samma dag, och i 

 ännu mycket högre grad influeras det av årstiden, särskilt det mer 

 eller mindre lövade tillstånd, i vilket träden befinna sig. Ur denna syn- 

 punkt äro även de undersökningar ClESLAR utfört över markflorans 

 förändringar i mellaneuropeiska skogar behäftade med en viss grad 

 av ofullkomlighet. Dessa undersökningar äro emellertid i hög grad in- 



