iS; 



TORSTEN I.AGKRBEKG. 



;54) 



lys av markfloran be- 

 rodde därpä, att den 

 på i^rund av risens yp- 

 piga utveckling syntes 

 mig särskilt ägnad att 

 pröva metodens för- 

 måga till en mera all 

 sidig uppskattning av 

 risen, vilka såsom sär- 

 deles viktiga humusbil- 

 dare tilldra sig det för- 

 nämsta intresset ur 

 murksynpunkt. Ana- 

 lysen utfördes med ett 

 4 m:s kvadratförband 

 och 0,5 m^:s rutor (jfr. 

 fig. I 2). Medelfelen äro 

 beräknade efter mate- 

 rialets uppdelning i 10- 



]"ig. 12. Provytan 59, 25 ar (50x50 m.). Förbandet 4 :< 4 

 m. (169 rutor om 0,5 ni'-) ligger helt inom ytgränsen och gäl- 

 ler en areal av 27,04 ar. Gruppvarianter äro bildade genom talsgrupper, såsom skett 

 sammanförande av var lo:dc ruta enligt en från höger införd 

 löjiande numrering (jfr fig. 10). 



Probffläcbe 5g, 25 .ir (50X50 ml. Der Verband 4/4 m (i6g Quadrate 

 vfin 0.5 m- Grösse) ist gleichmässig innerhalb der Flächengrenze orienliert 

 lind gilt ein Areal von 27,04 ^r. Die Ciruppenvarianten wurden durch Zu- 

 samraenfiihrang allcr io:ten (luadrate nach einer von rechts laufcnden 

 Xumerieriing f^ebildet ivergl. Fig. 10). 



med provytan i28:s 

 avdelningar (jfr. fig. 10). 

 I den år 1906 upprät- 

 tade ständortsanteck 

 ningen uppgivasbuskar- 

 na \ ara enstaka, risen ymniga, örter och gräs tunnsådda, mossor ymniga 

 och lavar enstaka. Av risen betecknades Myrtillus såsom ymnig, Linncea 

 såsom strödd och ]^accinitu>i såsom tunnsådd, alla örter uppgåvos såsom 

 enstaka förekommande med undantag av Ålajaiitlieiiniiii och Tiientalis, 

 vilka tillerkändes \innighetsgraden tunnsådd. A\- gräsen ansågos Aira 

 och Agyostis \ ara tunnsådda, övriga enstaka. Denna frekvensbedömning 

 erbjuder vid en jämförelse med de siffror, som i tab. XI och XII lämnas, 

 åtskilligt av intresse. Av den förstnämnda framgår, att markfloran icke 

 utmärker sig för någon högre artrikedom. Sammanlagt 37 arter, varav 

 endast 21 högre växter, ha antecknats; utom dessa funnos endast ett 

 par individ av Solidago virgauica och Poa trivialis. Högre frekvenssififror 

 återfinnas endast under risen och mossorna, i mindre grad under örterna. 

 Kn blick pä arealprocenterna och den för risen även uträknade frodig- 

 hetsgraden visar, att Myrtillus Jiigra (/ % 97,63 ±0,91, a % 47,93 ±2,10, 

 maximal medelhöjd 24,4 7 ±0,46) är det fysiognomiskt avgörande ele- 

 mentet. / \uii)iiiii)i har visserligen ungcfiir lika hög frekvensprocent 



