(59) 



MARKFLORANS ANALYS PA OBJEKTIV GRUND. 



187 



ligen upptagna i mina anteckningar: Picca Abies, Jiinipenis conunimis, 

 Lycopodiuiii couiphviatuiii. Betiila odorata, Popiilus tremula, Salix caprea, 

 S. pJiylicifolia. Riibus saxatilis, Convallaria majalis, Riunex Acetosella. 

 Hicraciuni umbellatiuii samt Poa triina/is, alltså icke mindre än 12 styc- 

 ken. Det bör dock icke förvåna, att så många arter undgått rutförban- 

 det, om man betänker, att ytan i det närmaste är en halv hektar, och 



li<^. 14. Provytan 57: I, 48 ar 80x60 m. . Förbandet 4x4 ni. 300 rutor om 0,5 m-) ur 



orienterat så, att den areal, för vilken det gäller, sammanfaller med provytans. (Iruppvarian- 



ter äro bildade genom sammanslående av rutorna ])å var 4;de tvärlinje. 



Probefläche 57: I, 48 ar (80X60 m). Der Verband 4/4 m (300 Quadrate von 0,^, m- (irösse) ist in der Weise 



orientiert, dass das Areal, worauf cs sich in der Tat bezieht, mit der Probefläche völlig ziisammenfällt. Die Orup- 



penvarianten wurden hier aus Qu.Tdraten aller 4:ten Querlinicn gebildet. 



att dessa 12 arter fy.siognomiskt sett sakna all bet\'delse. Ett \isst in- 

 tresse tilldrar sig den relativt höga frekvenssiftVan f()r tallen, som här 

 uteslutande gäller i — 4-åriga småplantor. Dessa funnos vanligen på de 

 nakna eller med glesa lavar bevuxna jordfläckarna. Att självföryngring 

 sa gott .som saknas i tlenna skogstyp beror sålunda ej av brist på plan- 

 tor utan får skyllas på andra omständigheter. Ser man på bottenskik- 

 tets arter, så visar det sig, att skogstypen på provytan icke är fullt 

 ensartad. ( )stra delen är mossrik, men i den västra äro lavarna så tal- 

 rika, att skogen här blir mera hedartad; den utgör här faktiskt ett 

 mellanting mellan den mossrika tallskogen och de lavrika tallhedar, 

 som längre norr tit upptaga .stora arealer av de marina .sandslätterna. 



