(803) VI. SPECIALPROGRAM FOR DE NORRLÄNDSKA SKOGARNAS FÖRYNGRING. 6 1 



VI. Förslag till specialprogram för vissa frågor rörande 

 de norrländska skogarnas föryngring. 



Spörsmålet huru de gamla norrländska skogarna av delvis urskogs- 

 karaktär lämpligast böra föryngras utgör ett av vårt lands viktigaste 

 skogsproblem. Denna fråga har också ingående behandlats vid de vart 

 tredje, år återkommande mötena för överläggning om skogsförsöksan- 

 staltens arbetsprogram för närmaste treårsperiod. 



Sålunda upptog det till 1903 års möte upprättade programmet för- 

 yngringsåtgärder i timmerblädningsskogar i Norrland och Dalarna, vilka 

 åtgärder, i den mån den botaniska avdelningens undersökningar av för- 

 sumpad skogsmark fortginge, även borde omfatta sådan mark. Detta 

 program avsåg dels markberedningsåtgärder i bladade tallbestånd, dels 

 upptagande av luckor eller hyggen av olika storlek i på samma sätt be- 

 handlade granbestånd, och markens behandling därstädes på olika sätt. I 

 överensstämmelse med dessa föreskrifter tillkommo under åren igo6 — 1907 

 trenne försöksserier å Oxböle och Säters kronoparker i Jämtland och Me- 

 delpad om tillsammans 24 avd. med en areal av 4,38 har. Över resul- 

 tatet av dessa försök är det visserligen ännu väl tidigt att döma, men 

 ytorna ha i stort sett endast lämnat ett negativt utslag. Någon åter- 

 växt har ej uppkommit, då den föryngring, som här och där förefin- 

 nes, utgöres av plantor, som kvarlämnats vid avverkningen. 



I programmet för treårsperioden 1906 — 1908 vidtogs ingen förändring 

 rörande föryngringsåtgärderna. 



Arbetsprogrammet för åren 1909 — 191 1 föreskrev, att försöksytor skul- 

 le fortfarande anläggas för föryngringsfrågans lösning, men dock först sedan 

 föryngringsproblemet kritiskt studerats och därvid nödig klarhet vunnits 

 för att kunna anordna systematiska försök. I förslaget till arbets- 

 program framhölls nämligen år 1909, att man ej får ställa alltför stora 

 förhoppningar på föryngringsfrågans lösning genom utläggande av för- 

 söksytor i enlighet med det för dessa arbeten förut gällande programmet. 

 Så möta t. ex. alltid svårigheter för erhållande av fullt jämförbara ytor, 

 och därför kunna lätt så många olika faktorer komma att influera på 

 de slutliga resultaten, att dessas samarbetande till någon mera generell 

 erfarenhet blir svår. I programförslaget framhölls i stället, att både 

 snabbare och mera värdefulla resultat i denna fråga skulle kunna er- 

 hållas genom detaljstudier, där man säkrare kan överskåda de olika in- 

 verkande faktorerna. I^n sådan detaljstudie är just de av bota- 



