7 2 IVAR TRÄGArDH. (814)- 



Såväl bland mött som vecklare och målar finnas rätt många arter, 

 som äro specialister på gran och tall, och de fördela sig ungefär lika 

 på barr, knoppar och årsskott, varjämte ett par arter finnas, som gnaga 

 i barken av grenar och unga stammar. 



För såvitt man vet, är deras biologi alltid i något avseende olika; det 

 förekommer knappast, att två arter skada på fullständigt samma sätt, och 

 detta ger förhoppningar, att man vid närmare studium skall komma så 

 långt, att man på skadans natur och tidpunkten för dess uppträdande 

 skall kunna känna igen dem, liksom man känner igen barkborrarna pä 

 deras gångsystem. 



Ett undantag bilda i viss mån de bägge tallbarrminerarna Ocnerostonia 

 piniariella och Dyscedestis farijiatella, vilka på alldeles samma sätt och 

 vid samma tid minera i barren. Hos dessa tyckes den enda biolo- 

 giska skillnaden vara själva förpuppningssättet. 



Hos Epibleina tedella och Epinotia nanana har man ej heller kunnat 

 påvisa någon skillnad mellan deras metoder att angripa barren, men 

 den enas skadegörelse infaller på hösten, den andras på våren. På 

 samma sätt med Evetria buoliana och Heringia dodecella: båda angripa 

 visserligen på våren de sig utvecklande knopparna, men den senare är 

 under första sommaren barrminerare och övervintrar i ett barr. 



Den omständigheten, att deras sätt att angripa alltid i något avse- 

 ende avvika från varandra, gör, att de ej egentligen konkurrera med 

 varandra utan mycket väl kunna uppträda samtidigt eller i följd under 

 samma vegetationsperiod. Denna deras samverkan gör, att de ibland 

 kunna åstadkomma mycken skada. Så t. ex. omtalar Baer (1903, sid. 

 205), att i en 12 — 1 6-årig kultur av gran träden voro angripna av ej 

 mindre ;än tre olika vecklare, ArgyrestJiia illiimmatella i knopparna, 

 Epibleina tedella i barren och Laspeyresia (Gräpholitha) pactolana i bar- 

 kens saftledande skikt. Liknande har förf. iakttagit på tall i fråga om 

 Heringia dodecella och Evetria resijiella. 



Dioryctria schiitzeelia Fuchs. 



På samma lokal som den längre fram behandlade larven av Pan- 

 demis ribeana påträffades även en annan, mycket karaktäristisk larv, vil- 

 ken vid kläckningen visade sig vara en l)ioryctria-2s\., närmare bestämt 

 D. scJiiitzeella FUCIIS, en art, som uppställdes först år 189g och hittills 

 blott blivit anträffad i Sachsen. 



Arten liknar mycket abietella ScilIFF., men är mindre och har mör- 

 kare, ibland svartbrunt mittfält; de vita tvärstrimmorna äro mycket breda 

 och tydliga, och den vita, halvmånformiga fläcken är infattad i svart. 



