92 



IVAR TRAGARDH. 



(834) 



tagelser av fjärilens beteende vid själva kläckningen, utan pä undersök- 

 ning av skott, varur fjärilen kläckts, bestyrkes ytterligare av puppans 

 orientering i knoppen. Som redan Saxesen iakttog, ligger den med 

 huvudet vänt mot basen av knoppen (fig. i^å), en ställning, som är 

 mycket lämplig, om fjärilen efter kläckningen skall taga vägen genom 

 gången i skottaxeln, men vore den sämsta möjliga, om den skulle ut 

 mellan knoppfjällen. 



Det kan därför enligt mitt förmenande ej råda det minsta tvivel om 

 att hålet förfärdigas av den fullvuxna larven för att möjliggöra fjärilens 

 utkrypande, varjämte larven genom detsamma bortskaffar exkremen- 

 ter, som hopas i gången. 



På tal om platsen för förpuppningen må här tilläggas, att KOCH (sid. 

 48) har den felaktiga uppgiften, att öfvervintringen och förpuppningen 

 sker i jorden. 



Var äggen läggas, lyckades ej Saxesen utröna: »Das Ablegen der 

 Eier, welches wahrscheinlich an der Rinde in der Nähe der Endknospe 

 geschieht, konnte nicht beobachtet werden.» Förf. har emellertid i en- 

 staka fall funnit tomma äggskal fastade på den främre sidan av en av 

 sidoknopparna. 



Enligt mina iakttagelser skulle ett schema över granknoppsmalens 

 utveckling få ungefar följande utseende: 



Utbredning. Det talar ett ganska vältaligt språk om hur bristande 

 vår kunskap om våra småfjärilar är, att denna vanliga art ej förrän 

 förra året iakttagits i Sverige, varför den kan inregistreras som en för 

 faunan ny art. Hittills har den blott iakttagits i Stockholmstrakten, i 

 Stockholms skärgård och pä Mälaröarna, men dessa lokaler äro sam- 

 tidigt de enda, där förf. varit i tillfälle att söka efter densamma. Dess- 

 utom har den inrapporterats från norra Jämtland, där länsskogvaktare P. 

 Jacobsson skriver, att den är mycket vanlig. Man torde därför kunna för- 

 moda, att den vid närmare undersökningar möjligen skall visa sig vara en 

 lika trogen följeslagare av granen som t. ex. den ättatandade barkborren. 



Skada. Granknoppmalens ekonomiska betydelse är naturligtvis ojäm- 

 förligt mycket större, när den angriper unga granar, än när det är fråga 

 om äldre träd. De angripna skotten dö visserligen alltid, enär de grund- 



