Mötet den 2 december 1916. 29 



saaneet, kuin turmelleet tyystin eräät lämpökomeroissa laa- 

 tikoissa olleet taimiviljelykset. Näyttivät yleensä käyttävän 

 ravinnokseen kaikenlaisia kasvijätteitä. 



Diestrammena marmorata, jota syyllä voi nimittää kasvi- 

 huonehepokatiksi, sitä kun meidän maanosassamme tavataan 

 vain kasvihuoneissa, on siis nyt kulkeutunut meidänkin maa- 

 hamme esiinnyttyään useissa Europan maissa, m. m. naapuri- 

 maassamme Ruotsissa jo kymmenisen vuotta vitsauksena 

 kaupunkien kasvihuoneissa. Laji on kotoisin Japanista, mistä 

 se ensinnä kulkeutui Belgiaan, sekä myöhemmin sitä tietä 

 tai suoraan kotimaastaan useihin muihin Europan maihin. 

 Sen kokemuksen mukaan, mikä tästä lajista jo on saatu, ei 

 kasvihuonehepokatti ole suinkaan vaaraton vierailija kasvi- 

 huoneissa. Tosin se yleensä — ainakin alussa — tyytyy 

 kasvijätteisiin, mutta voi erinäisistä tapauksista päättäen ai- 

 heuttaa suuria, jopa tuhansiin markkoihin nousevia vaurioita, 

 käymällä elävien kasvien, esim. saniaiskasvien, Chrysanthe- 

 mum- ja Cy damen -lajien y. m. kimppuun suosien varsinkin 

 nuoria, mehevälehtisiä taimia. 



Omituisuutena mainittakoon, että nämä hepokatit myös- 

 kin ja kuten näyttää sangen mielellään syövät toisiaan. 



Torjumiskeinona suositellaan (Boas) kasvihuoneen tyh- 

 jentämistä ja perinpohjaista puhdistusta kuumalla vedellä. 

 Sitävastoin ei myrkkyjen käyttö ole vienyt suotuisaan tu- 

 lokseen. Pyydyksinä voi menestyksellä käyttää sisältä laser- 

 rettuja saviastioita, jotka täytetään puolilleen jollain sokeri- 

 pitoisella, käymistilassa olevalla nesteellä, esim. pilaantuneella 

 oluella (B e c k). 



Mötet den 2 december 1916. 



Ordföranden ägnade Sällskapets nyss hädangångne med- 

 lem, doktor Bertil Poppius, varma minnesord, tolkande 

 de känslor af saknad den rastlöst verksamme, hängifne. 



