7. X. 1916. R. Palmgren, Storskarfven häckande i Finland. 11 



niör Alopaeus' uppgifter. Äfven han hade nämhgen åren 

 1909 och 1910 funnit storskarfven häckande på Kukri. Vid 

 en utfärd dit ut sommaren 1909 iakttog han samtidigt 5 ä 6 

 skarfvar, medan en annan medlem af jaktsällskapet räknat 

 en flock på icke färre än 13 individer. Följande år i juni 

 fann dr Winter på- en klipphylla därstädes ett rede med 

 tvenne ägg (synbarligen rötägg) och flera skal samt en 

 nästan flygg unge i en af den branta och nästan otillgäng- 

 liga strandens skrefvor. Han hade fäst sig vid att de gamla 

 fåglarna företogo fiskefärder till vattnen utanför Lavatsaari, 

 hvarifrån de sågos återvända med byte åt ungarna. 



Den 28 juni ställde vi kosan ut till Kukri. Med besvi- 

 kelse konstaterade jag här den absoluta frånvaron af skarfvar 

 denna sommar. Deras gamla häcklokal underkastades en 

 ingående besiktning. Och i sanning imponerande, som ett 

 fågelberg i Norden, tedde sig skarfvens hem: en hög, i 

 vattnet lodrätt stupande bergvägg, som i det strålande sol- 

 skenet fläckvis lyste grant gulröd af P/acorf/um-lafvarnas 

 tunna, men täta mattor, uppdelade i fält af andra, grå laf- 

 arters mönster. Öfverallt på de små klipphyllorna i stalpet 

 frodades saftiga mattor af Saxifraga caespitosa och Cerastium 

 alpinum i bländande hvit blomsterskrud, omväxlande med 

 Erysimum's gyllene blomkvastar mot en fond af mörk dia- 

 bas. Nedanför garnerades skarfberget af ett mäktigt sten- 

 rammel i det klara vattnet, öfver hvars yta klippväggen 

 kastade en mörk slagskugga. Närslutna fotografiska repro- 

 duktion torde gifva en föreställning om denna unika häck- 

 plats för storskarfven i vårt land. 



På hufvudön, Heinsimä, besöktes den ålderstigna, sedan 

 ett par decennier här bosatta torparen Kukko, som, enligt 

 dr Winter, ägde den bästa kännedomen om skarfvarna på 

 Kukri. Han upplyste mig om deras förekomst och häck- 

 ningsförhållanden därstädes. År 1909 hade arten första 

 gången häckat på platsen och sedermera hvarje vår med 

 undantag blott för ett par år. Så t. ex. fanns skarfven på 

 Kukri sommaren 1915, men hade uteblifvit detta år. För 

 denna periodicitet i uppträdandet lämnade Kukko en in- 



