2. XII. 1916. Kyyhkynen, Hedelmällisen maaperän kasveja Sotkamossa. 55 



tavallisempia mainitsematta. Eräällä isolla, oudonnäköisellä 

 kivellä, joka tuskin oli dolomiittia, vaikka olikin d. -alueella, 

 kasvoi myös hiukan Encalypia laciniata'a ja Barbilla rubella'a., 

 joista ainakin toinen lienee alueelle uusi. 



Serpentiini- ja oliviinikalliot, vaikka olivatkin 

 „pehmytkivilouhuja", niinkuin kansa niitä nimitti, ja var- 

 masti kalkkipitoisia, eivät sen sijaan olleet jaksaneet luoda 

 ympärilleen minkäänlaista lehtokasvillisuutta. Ne kohosivat 

 kuin kummitukset mitä kolkoimman korven keskeltä, jossa 

 kasvienkerääjällä harvoin oli erikoisen mielenkiintoista otet- 

 tavaa tai merkittävää. Läntisemmän, Talvivaaran puoleisen 

 juotin kallioita somisti sievä Äsplenium *viride, joka paikoin 

 milt'ei peitti kasvupaikkansa; niin runsaasti sitä oli. Mutta 

 Vuokatin puoleisilla serpentiinikallioilla ei ollut sitäkään. 

 Ainoat huomattavammat putkilokasvit, mitkä niillä tapasin, 

 olivat Cystopteris fragilis, Carex digitata, Convallaria majalis 

 ja Fragaria vesca, niitäkin niukasti. Kalkkia suosivia sam- 

 malia oli sen sijaan runsaammin. Silmiinpistävin niistä oli 

 kellanvihreä Mollia tortuosa, joka tilkitsi kaikki pienimmät- 

 kin raot ja kuopat ja näytti kovin omituiselta, kun taustana 

 oli oudonvärinen, synkeänruskeaksi hapettunut kiven pinta. 

 Muita huomattavampia sammalia olivat Encalypta contorta, 

 Leiicodon sciuroides, Anomodon longifolius, Ditrichum flexi- 

 caule, Neckera oligocarpa, N. complanata, Hypnum ciipressif, 

 H. protensum, H. ripariiim ja Oligotrichum incurvum, jota 

 kasvoi eritt. runsaasti erään talkkikivilouhoksen soralla. 

 Kolme viimemainittua sammalta kuuluvat jo Talvivaaran „lou- 

 hujen" kasvistoon. Grimmia apocarpa oli yhdessä ensinmai- 

 nitun kanssa serpentiinikallioiden yleisin laji, ja kasvoipa 

 muutamalla hiukan toisennäköisellä kalliolla runsaasti Thui- 

 dium abietinum'[B.kin yhdessä Mollia'n ja Ditrichum flexicaule'n 

 kanssa. Muutamia lettosoita kulki yhdensuuntaisesti serpen- 

 tiinikallioiden kanssa jonkun matkan päässä syrjässä niistä. 

 Vaikka välillä oli kangasta ja korpeakin, luulen kuitenkin, 

 että niiden aiheuttajana oli juuri tuo serpentiinikalliojono, 

 vaikka se niillä kohdilla olikin näkymättömissä. 



