3. III. 1917. 



Linkola. Korpilahden Vaarunvuori. 



145 



perukasta kohoaa täällä Päijänteen rannasta korkeita, S- ja 

 SW-suuntaan jyrkästi suistuvia kallioita, joiden päivän- 

 paisteisille rinteille on ravintorikkaasta amfibolitista syntynyt 

 rapautumissoraa, joka sallii rehevän kalliokasvillisuuden syn- 

 nyn. Jo laivaan, joka kulkee vuoren ohitse, näkyy vihertä- 

 viä nurmimaisia juovia ja täpliä kalliorinteillä, ja veneestä 

 lähempää katsellessa saa järveltäkin käsin ihastella kaunis- 

 värisinä paistavia ruohikkoaloja. Viscaria vulgaris, Viola trico- 

 lor, Polygonatum officinale ja monet muut muodostavat erik- 

 seen tai yhdessä niittymäisiä kasviyhdyskuntia kallioluisuille 

 ja -tasanteille, missä multavaa maata säilyy alas luisumatta. 

 Ja kallion raoissa kasvaa sammalten kanssa yksitellen tai 

 pikku ryhminä moni siro ruoho ja heinä. Luonteenomainen 

 etelävuoren^) (sydberg) kasvillisuus on tänne kehittynyt, 

 kasvillisuus, jota Andersson &Birger (Den norrländska 

 florans geogr. fördeln. och invandr.-historia, 1912) Ruotsissa 

 ovat seikkaperäisesti selittäneet ja jollaisesta tekijä äskettäin 

 (Stud. über d. Einfl. d, Kultur auf d. Hora nördl. v. Ladogasee, 

 1916) on esittänyt havaintoja Sortavalan— Jänisjärven seutu- 

 jen riuttavuorilta. 



Kokonaisluettelo putkilokasvilajeista, jotka täällä päivän- 

 puoleisilla etelävuoren kalliorinteillä tapasin, on seuraava 

 (sulkujen sisälle merkittyjä lajeja ei kasvanut varsinaisilla 

 lajirikkailla etelävuori-kasvupaikoilla): 



Calamagrostis arund. 



Melica nutans 



Poa nemoralis 



Festuca ovina 



Carex ericetorum 



C. digitata 



[Luzula pallesc. 1 yks. 



Cystopteris fragilis 

 Woodsia ilvensis 

 Asplenum septentr. 

 A. trichomanes 

 Polypodium vulgare 

 Convallaria majalis 

 Polygonatum offic. 

 Viscaria vulgaris 



Stellaria graminea 

 Stenophragma tiial. 

 Sedum telephium 

 S. annuum 

 Saxifraga nivalis 

 Fragaria vesca 

 Potentilla argentea 

 Vicio tetrasperma, pcc 



') Tätä nimitystä käyttää rahvas Viitasaarella eräälle vuorelle, 

 joka Brotheruksen (Anteckn. t. Norra Tav. flora, Notiser, ny ser. 

 10, 1872) kasvitiedonannoista, m. m. sammalkasvistoa koskevista, päät- 

 täen on todellinen „sydberg". Nimitys sopii siis kaikin puolin hyvin 

 sydbergin suomenkieliseksi vastineeksi. 



10 



