3. III. 1917. 



Linkola, Korpilahden Vaarunvuori. 



147 



on edelliseen täydennyksiä, esim. harvinaiset jäkälät Col- 

 lema myriococcum, Pannaria lepidiota, Lecidea diasemoi- 

 des y. m. 



Käsitj'^ksen yksityisestä hyvin lajirikkaasta kalliokasvi- 

 yhdyskunnasta antaa seuraava -^ g 1916 tehty lajiluettelo 

 eräältä n. 50 m- laajalta, luisulta kallioterassilta, missä oli 

 nurmimaisesti sulkeutunut, meikein sammaleton ja jäkälätön 

 kasvipeite multavalla sora-alustalla: 



Calamagrosfis arund. 

 Melica nutans 

 Poa nemoralis st cp 

 Festuca ovina cp 

 Carex ericetorum cp 



Cystopteris fragilis 

 (Woodsia ilvensis) 

 Convallaria majalis 



Polygonatum offic. cp 

 Viscaria vulgaris 

 Stellaria graminea 

 Stenophragma thai. 

 Saxifraga niv. 1 yks. 

 Fragaria vesca 

 Potentilla argentea 

 Lathyrus prat. pcc 

 Hypericum perfor. 



Viola tricolor 

 Epilobium collinum 

 Calamintha acinos 

 Campanula rotundif. 

 Erigeron *Droeb. 1 yks. 

 tlieracium umbell. 



Rubus idaeus 

 Rosa cinnamomea 



Vaarunvuoren kallioilla kasvavien kasvien joukossa 

 kiinnittyy huomio lukuisiin eteläisiin 1 aj e i h i n, jotka 

 täällä esiintyvät osaksi pohjoisimmalla Hämeestä tunnetulla 

 löytöpaikallaan (*), osaksi muuten varsinaisen levenemis- 

 alueensa rajoilla: 



*Asplenum septentr. 

 A. trichomanes 

 Polygonatum offic. 

 ( Viscaria vulgaris) 



Sedum telephium 

 S. annuum 

 *Vicia tetrasperma 

 * Hypericum per f or. 



Viola rupestris 

 Myosotis arenaria 

 "Calamintha acinos 



Pohjoisista lajeista kasvaa täällä Saxifraga niva - 

 Us hyvin erillisellä löytöpaikalla. 



Vaarunvuorella toistuu siis, kuten niin monella muulla- 

 kin etelävuorella, se tunnettu ilmiö, että erikoisen moni- 

 vivahteiset, lämpimät ja ravintorikkaat kalliokasvupaikat tar- 

 joavat soveliaita viihtymisedellytyksiä niin hyvin eteläisille 

 kuin pohjoisille lajeille. Vaarunvuorella on amfibolitisen 

 vuorilajin merkitys tässä suhteessa epäilemättä hyvin suuri. 

 Eräiden sammalien kasvamisesta päättäen kasvupaikka on 

 melkoisessa määrässä kalkinpitoinen. 



