3. III. 1917. Linkola, Kasviston muutoksista Jyväskylässä. 159 



Tämä näyttää kaikinpuolin todennäköiseltä niihin 48 lajiin 

 nähden, jotka eivät ole sulkuihin merkityt. Selvänä todis- 

 teena niiden myöhäisestä saapumisesta seudulle ovat var- 

 sinkin niiden kasvupaikat. 



Suurin osa näistä lajeista on tavattu vain heinäpelloilla^), 

 joita näillä tienoin vanhemmista kasviluetteloista päättäen 

 40 — 50 V. sitten tuskin oli nimeksikään. Osa lajeista kasvaa 

 muuallakin, mutta on ilmeisesti alkuaan heinäpelloilta läh- 

 töisin. Kaikkiansa on tähän ryhmään luettava seuraavat 

 24 (31) lajia: 



Avena elatior Biinias orientalis Plantago lanceolata 



(Alopecurus pratensis) (Potentilla intermedia?) Galium moliugo 

 Dactylis glomerata P. Goldbacltii G. verum 



Cynosurus cristatus Trifolium liybridum Valeriana officinalis 



Carex vulpina Tr. agrarium Carduus crispus 



Silene dichotoma Euphorbia esula ( Centaurea scabiosa?) 



Cerastium arvense (Primula officinalis?) Rudbeckia hirtä 



Arenaria serpyllifolia Convolvulus arvensis? Cichorium intybus 

 Barbarea vulgaris Nepeta glechoma? Picris hieracioides 



W. strictaj Dracocephalus thymifl. 



Thlaspi alpestre Plantago media 



Uusia tulokkaita täytyy olla myös seuraavien kasvien, 

 jotka on löydetty rautatiealueella (Jyväskylän rata avattiin 

 liikenteelle 1897), osaksi vain ratakiskojen vieressä tavara- 

 makasiinin ja tullikamarin luona: 



Sisymbrium sinapistrum Camelina sativa Heracleum *sibiricum 



/S. sophia) (Potentilla anserina) Echinospermum lappula 



tSinapis arvensis) Melilotus sp. (juv.) 



Vanhoja voinevat tuskin olla seuraavatkaan lajit, jotka 

 on löydetty oluttehtaan viereisellä täytemaalla (Ryvinlampi; 

 seminaarin ranta) tai kaupungin sähkötehtaan luona täyte- 

 maalla ja rikkaläjillä: 



Bromus inermis Melilotus officinalis Convolvulus sepium 



Sinapis arvensis M. albus C arvensis 



Cochlearia armoracio 



M Etupäässä Hirvenpellolla, joka sijaitsee kaupungin pohjoiskul- 

 malla ja oli 1900-luvun alussa heinäpeltona, mutta nykyään osaksi 

 metsittyneenäkin nurminiittynä tai rakennustontteina; samaten rin- 

 teellä seminaarin lounaispuolella Lempipuron luona, missä viime vuo- 

 sina lukuisia harvinaisia lajeja on esiintynyt. 



