3. III. 1917, Linkola, Kasviston muutoksista Jyväskylässä. 161 



Kuten edellisestä lienee selvinnyt, on esitetty uusien 

 kasvien joukkovaellus Jyväskylään pääosaltaan seuraus siitä 

 viljelystapojen (heinänviljelyksen synty, puutarhanhoidon 

 kehittyminen), liikenteen ja välillisesti myös teol.lisuuden ke- 

 hityksestä, joka seudulla on 1870-luvulta lähtien tapahtunut. 

 Samanlaatuinen olojen muutos on, kuten tunnettua, huo- 

 mattavissa läpi Suomen ja sen mukaisesti myös edellisessä 

 kuvattuun tapaan tapahtunut uusien tulokkaiden saapumi- 

 nen maamme eri osiin. Niinpä on, kuten tekijä äskettäin 

 (5) on osottanut, Laatokan pohjoispuolinen seutu saanut 

 1850 — 1880.n jälkeen uusia lajeja noin 40, johon summaan 

 ei ole luettu puutarhakarkureita. Yhteisiä uusia lajeja on 

 Jyväskylän ja Laatokan tienoilla 12. 



Yleinen piirre viime vuosikymmeninä saapuneiden lajien 

 esiintymissuhteissa on Jyväskylässä, kuten muuallakin, se, 

 että useimmat niistä kasvavat harvinaisina, melkoiseksi osaksi 

 aivan satunnaisina, helposti häviävinä tulokkaina. Niinpä 

 esimerkiksi kesinä 1912 ja 1913 nähdyistä lajeista ei kesällä 

 1916 enää ollut seuraavia tavattavissa: Setaria viridis, Bro- 

 mus inermis, Carex vulpina, Silene dichotoma, Melilotus offi- 

 cinalis, Euphorbia esula ja Heracleum *sibiricum; osa häviämi- 

 sistä johtuu kasvupaikan suoranaisesta hävittämisestä. 



Niiden tulokaslajien lukumäärän, jotka todennäköisesti 

 tulevat jäämään pysyviksi asujamiksi paikkakunnalle, arvioin 

 20 — 25:ksi. Enemmän tai vähemmän yleisiä näistä ovat 

 vain Trifolium hybridum ja Galium mollugo, toisin vuosin 

 myös Barbarea vulgaris, joita Brotherus ja Wainio eivät 

 alueiltaan ollenkaan mainitse, mutta jotka nyt lienevät, hei- 

 nänviljelyksen mukana levinneinä, tavattavissa läpi maakun- 

 nan. Useissa paikoin esiintyviä, vaikkei vielä yleisiä, ovat 

 tulokkaista Jyväskylässä varsinkin Potentilla Goldbachii ja 

 Tanacetum vulgare. Ainakin jälkimäinen tullee aikaa myö- 

 ten yleiseksi. 



Vain vähässä määrin heikentää uusien tulokkaiden seu- 

 dulla aikaansaamaa suurta kasviston lajimäärän lisäystä 

 eräiden varemmin tavattujen lajien häviämi- 

 nen. Näitä näyttävät olevan seuraavat 4 (tai 5): 



11 



