5. V. 1917. Montell, Björnen i Muonio, Enontekis och Kittilä. 183 



Muonio har redan länge ansetts vara björnfritt. Blott 

 då och då hafva rykten varit i omlopp, att björnar bhf- 

 vit sedda i socknens östra delar, oftast på Keimiötunturi. 

 Dessa rykten, som för det mesta utspridts af unga pojkar 

 eller andra mindre trovärdiga personer, ha i allmänhet rönt 

 föga tilltro, hvarför jag utan betänkande fört dem till den 

 här uppe tyvärr så vanliga kategori af meddelanden, som 

 man gör klokast i att icke föra vidare. Detta så mycket 

 mer som mina efterforskningar på platsen och de förfråg- 

 ningar jag gjoH gifvit negativa resultat. Under sådana om- 

 ständigheter har jag äfven i mina årsberättelser till Forst- 

 styrelsen, i likhet med de tidigare forstmästarena i reviret, 

 uppgifvit att björnen saknas härstädés. Då flera björnar 

 emellertid nu blifvit ringade i gränstrakterna mellan Muo- 

 nio och Kittilä '), är det ej alldeles omöjligt att de personer,, 

 som påstått sig hafva sett björnar på Keimiötunturi eller 

 andra ställen i Muonio, i själfva verket talat sanning. 



I likhet med Muonio är äfven Enontekis björnfritt, 

 åtminstone såtillvida att ingen stadigvarande björnstam där 

 finnes. Dock hafva lämningar, som tyda på att björnar då 

 och då besöka socknen, af trovärdiga personer blifvit funna 

 inom densamma, till och med så långt norrut som på slutt- 

 ningen af Ounastunturi. 



Om björnens förekomst i de bägge ofvannämnda sock- 

 narna sålunda är tvifvel underkastad, är det i stället så 

 mycket säkrare att han förekommer i norra Kittilä, äfven 

 i de till Muonio och Enontekis stötande delarna af denna 

 socken. Under den tid jag var forstmästare i Enontekis 

 revir, till hvilket den nordvästra delen af Kittilä hör, kon- 

 staterade jag vid flera tillfällen att björnar funnos i trakten. 

 Sålunda såg jag under virkesstämpling på en hög, med ovan- 

 ligt yppig granskog beväxt skogsmark vid gränsen mot 

 Enontekis, på södra sidan af Akanjoki, ungefär en och en 



') Ringarna befinna sig dess bättre ej på Kemiötunturi, såsom 

 min sagesman, länsmannen i Muonio, åt hvilken ringarna utbjudits, 

 och äfven andra personer uppgifvit. 



