13. V. 1917. Puheenjohtajan vuosikertomus. 213 



350 mk:n suuruinen elinkorko vainajan tyttärelle. Aivan 

 äskettäin oli se suuruudelleen 3,700 mk, mutta tänä päivänä 

 on lista, johonka Seuran jäsenet ovat merkinneet avustuk- 

 siaan, tuottanut lisää 3,500 mk. 



Se seikka, että valtionapu, joka ennen teki 8,000 mk 

 vuodessa, nykyisinä tihuvuosina maksettiin vain 6,000 mk:n 

 suuruisena, on kylläkin vastoinkäyminen, muttei se kuiten- 

 kaan, kiitos jo mainitun avuliaiden kansalaisten väliintulon, 

 ole saanut ratkaisevaa merkitystä. Seuran pysyvä rahasto 

 on saanut pienemmän lisäyksen sen vuoden varrella tehdyn 

 päätöksen johdosta, että tähän liitettäisiin kaikkien uusien 

 jäsenten sisäänkirjoitusmaksut. 



Vuoden kuluessa seuraan liittyneet henkilöt ovat luku- 

 määrälleen yhdeksäntoista, nimittäin hrat P. Nederström, 

 K. Abt, I. Olander, Håkan Lindberg, S. Siintola, K. Myr- 

 berg, E. Thuneberg, rva Hilma Norrlin, neiti Aino Norrlin, 

 hrat G. Idman, O. Kyyhkynen, ndit A. Andersson ja L. 

 Strandberg, hrat B. Pettersson, O. Eklund, I. Hilden, O. Ny- 

 lund, H. Lagström ja G. Nordman. 



Ikävä kyllä on meidän tältä vuodelta myÖ5 merkille- 

 pantava tappioita, niiden joukossa muutamia hyvin raskaita. 



Vallitsevien olosuhteitten johdosta on meillä tieto vain 

 yhdestä kuolemantapauksesta ulkomaisten jäsenten keskuu- 

 dessa: tunnettu hemipterologi B. O sh an i n kuoli Pietarissa 

 8 p. helmik. 1917. Hän oli käynyt Helsingissäkin ja oli lä- 

 heisessä kosketuksessa meidän maamme ammattimiesten 

 kanssa tutkimusalallaan. 



Poistuneista kotimaisista jäsenistä mainittakoon ensinnä 

 nuorin, tohtorin rv^ Tyra Nyberg, joka kuoli 20 p. tammik. 

 1917 oltuaan vain jonkun kerran läsnä seuran kokouksissa. 

 Niinikään olemme harvoin täällä nähneet kihlakunnantuo- 

 mari Axel Edvard W asas tj erna n, joka muutti manan 

 majoille paraassa ijässään 30 p. huhtik. 1917. Vaikkei ollut- 

 kaan varsinainen luonnontutkija, oli hänellä kuitenkin har- 

 rastusta siihen osuuteen, joka luonnonhistorialla on maan- 

 viljelyksen edistämispyrinnöissä; hänessä asui sitäpaitsi mitä 

 lämpimin myötätunto kaikkia humanistisia pyrintöjä kohtaan. 



