13. V. 1917. Puheenjohtajan vuosikertomus. 219 



tämään, ja ne valaisevat kansalaisille hänen elämäntyötään. 

 Ulkomaiden ammattimiehiä varten taas voitaneen toivomuk- 

 seni mukaan sama kuvaus yleiskielisenä liittää julkaisuihimnie 

 — oikeastaanhan hän on meidän Seurassamme toiminut in- 

 nolla ja menestyksellä, joskin hänen persoonansa on suu- 

 rimmalle osalle nykyisiä nuorempia jäseniä ollut aivan tun- 

 tematon. 



Jätän tässä siksi koskettelematta vainajan toiminnan 

 kasvitieteellisenä tutkijana ja opettajana, samoin myös hänen 

 elämänjuoksunsa. Mutta kentiesi soveltunee tässä yhtey- 

 dessä esitettäväksi jokunen piirre hänen persoonallisuudes- 

 taan, joka on minulle osottautunut 50-vuotisen ystävyydelli- 

 sen yhdessäolon aikana. Mahdollisesti joku näistä piirteistä 

 on ollut edellytyksenä sille vaikutukselle, jonka alaisia mo- 

 net hänen ystävistään ja koko Seuramme hänen puoleltaan 

 ovat olleet, ja kukatiesi saattavat ne yhä vastakin olla hyö- 

 dyksi sen kehitykselle.. Pari valaisevaa sanaa voi aluksi 

 olla paikallaan. 



Kuten tunnettua on eräs aikamme kuuluisimpia tiede- 

 miehiä, Wilhelm Ostwald, esilletuonut sen ajatuksen, että 

 tutkijoiden keskuudessa on kaksi päätyyppiä, klassikot ja 

 romantikot. Tyypillisimpiin ominaisuuksiinsa nähden ero- 

 tettakoon molemmat lajit miten tarkkaan tahansa, mutta 

 huolimatta ominaispiirteiden keskinäisestä vastakkaisuudesta 

 ovat molemmat laadut itse tutkijayksilöissä likeisesti toi- 

 siinsa sulautuneet, joskin vaihtelevissa määräsuhteissa, Ost- 

 waldin esimerkeissä, tieteen sankareissa, näyttäytyvät ne 

 voimakkaimmin, mutta sekotuksia esiintyy myös muissa, 

 joskin kokonaismäärään nähden vähemmän, kaikissa nimit- 

 täin, jotka ajattelevat ja tutkivat todella tieteellisesti. 



Klassikolle on tunnusmerkillistä hänen varovaisuutensa, 

 hänen taipumuksensa tarkkuuteen havainnonteossa ja herk- 

 kyytensä heikoille kohdille tieteellisessä todistelussa, edelleen 

 rauhallisuus ja maltti, kun hän vetää johtopäätöksiä, sekä 

 mittasuhteiden tarkka vaarinotto, kun hän tutkistelee näkö- 

 alaa sekä arvostelee, onko päämäärä todella saavutettavissa 

 tarjolla olevien keinojen avulla. Tutkimuksessaan vaatii hän 



