272 Finnilä, Totanus stagnatilis ßchst. 13. V. 1917. 



Under min vistelse i Sodankylä lappmark sommaren 

 1913 sköt jag en då för mig obekant vadare, som efter min 

 hemkomst till Ätsäri, då jag därstädes ej hade tillgång till 

 utländsk litteratur, insändes till Universitetets zoologiska 

 museum för bestämning. Tyvärr blev exemplaret där för- 

 lagt, utan att species konstaterats. Under pågående gransk- 

 ning av det fågelmaterial, som inkommit till museet under 

 åren 1912 — 1917, återfann jag detsamma och konstaterade 

 nu, att det var fråga om en i Fennoskandia hittills icke påvi- 

 sad art, nämligen dammsnäppan, Totaniis stagnatilis Bchst. 



Exemplaret, som är en 6, sköts av mig den 16. VI. 1913 

 i Sodankylä lappmark vid den på vadare och sjöfåglar syn- 

 nerligen rika älven Riestojoki, nära Riesto by (67'' 53' n, br. 

 och 2° 38' östl. 1. fr. H:fors). Fågeln uppehöll sig i sällskap 

 med tre andra Totanidae på en sandstrand, och samtliga 

 exemplar visade sig synnerligen skygga; jag kunde ej komma 

 dem närmare än omkr. 30 m, då de lättade och jag lycka- 

 des fälla ett i flykten. Huruvida även de övriga fåglarna 

 tillhörde arten Totanus stagnatilis, vågar jag självklart ej 

 påstå med bestämdhet; jag är dock böjd för detta anta- 

 gande, ty Totanus glareola, vilken beträffande storleken 

 kommer T. stagnatilis närmast, är aldrig så skygg. 



Totanus stagnatilis är en sydöstlig art, vars häcknings- 

 område från östra Sibirien till omkr. 56° n. br. sträcker 

 sig västerut till mellersta Ural, Perm, Tula och södra Polen 

 (Me H 36 H p -b, nTHTUbi PocciH, BbinycK-b BTopofi, pp. 298 

 — 300; MocKBa 1893). I Österrike-Ungern och i sydligaste 

 Tyskland (Schlesien, Württemberg) är arten en ytterst säll- 

 synt häckfågel (Naumann, Naturgeschichte der Vögel 

 Mitteleuropas, Bd. IX, pp. 98 — 99). Däremot skall den före- 

 komma rätt allmänt i Tyrolen och i trakterna av Boden- 

 sjön. Som västgräns för arten uppgives Rhone-dalen. I 

 Italien och Grekland anträffas den endast under flyttnings- 

 tiden. Söder om Medelhavet skall arten vara funnen så 

 långt västerut som i Tunis, men först längre åt öster, i 

 Egypten och i Syrien, är den en allmännare häckfågel. I 

 Mindre Asien fortplantar den sig även (Naumann 1. c). Syd- 



