24 Brenner, De abnorma grankottarnas uppkomst. 6. X. 1917. 



Meddelanden h. 43, sid. 15, omtalar voro de färska topp- 

 fjällens kanter ännu som en månad gamla hinnaktiga och 

 utböjda, men blefvo efter torkning starkt krökta, såsom 

 fig. 1 vid sid. 21 utvisar. Så var det äfven med de i haft. 

 42, sid. 50, 51 och 52, afbildade och med de af mig denna 

 sommar den 15 juni och 12 juli undersökta kottarna, nämli- 

 gen de som då ännu vid nedtagningen voro friska. De tre, 

 som den senare dagen redan vissnat, hade torkat på trädet 

 och voro därför redan då de löstogos försedda med fasta, 

 krökta fjäll på ryggsidan. Annorlunda förhåller det sig med 

 de normala fjällen, såsom på baspartiet af fig. 1 och buk- 

 sidan i fig. 2 vid sid. 21 af Medd. h. 43. Under 2 ä 3 vec- 

 kors tid äro de ännu af ganska lös beskaffenhet och hafva 

 mer eller mindre utstående kanter, men därefter blifva de 

 tilltryckta, ofta med inböjd spets, och så fasta, att de ej 

 kunna genom uttorkning utböjas. 



Enligt denna framställning böra de ensidigt endast på 

 i'yggsidan krokfjälliga kottarna anses vara bättre närda och 

 därigenom motståndskraftigare mot uttorkning än de allsi- 

 digt krokfjälliga, hvilka äfven på de för sol och vindar 

 mindre utsatta sidorna hafva för uttorkning mera känsliga 

 fjäll. De bäst nutrierade åter, hvilka därför vanligen äro 

 störst, och i mindre hög grad, äfven på samma träd som 

 de föregående, exponerade, äro enligt regeln normalfjälliga. 

 Näringsbrist samt ett torrt, för sol och starka, uttorkande 

 vindar exponeradt läge vore sålunda de yttersta förutsätt- 

 ningarna för denna abnormitet hos granen. ') 



Detta hvad de ensidigt krokfälliga kottarnas hetero- 

 morfism beträffar. Såsom förklaring af den analoga före- 

 komsten af rhombica-f]3.\\ på ryggsidan af de heteromorfa 



^) Af dessa orsakers varaktiga natur följa i samma mån varaktiga 

 verkningar hos de granar, som i följd af sin ståndort råkat ut därför, 

 utan att resultatet däraf därför behöfver, såsom nyligen uttalats, „upp- 

 fattas såsom en verklig rasegenskap". Detta framgår tydligen däraf 

 att, såsom af mig tidigare visats, icke alla kottar på samma träd all- 

 tid utbildats till krokfjällskottar, utan endast de som särskild't varit 

 utsatta för ofvannämnda orsaker och deras påföljd. 



