6. X. 1917. Brenner, De abnorma grankottarnas uppkomst. 27 



som eii moln omkring hela grenen och dess omgifning — 

 hade den, sedan blomfjällen och skaftet uträtats, afslutat sin 

 utveckling, och detta utan någon synlig anledning. Den, 

 som ej följt med förloppet, hade kunnat som orsak förmoda 

 frost eller brist på pollen, men intetdera förelåg här, ej 

 heller angrepp af något slags parasiter. Afdöendet skedde 

 medan sambandet med trädet genom det ännu friska skaf- 

 tet, så vidt man kunde se, var i behörigt skick. Återstår 

 att antaga brist på näring på grund af ståndorten och det 

 i följd af yttre våld abnorma växtsättet med flere grenträd, 

 hvilka erfordrat en större mängd af den disponibla näringen. 

 Hela företeelsen alltså ett slags svaghetssymptom. 



Härmed likartade fall observerades sedermera på samma 

 träd några dagar senare, den 2 juli, och fortfarande under 

 sommaren. Dag efter dag upptäcktes, först på den i Säll- 

 skapets Medd. h. 43, sid. 19, omnämnda grenen med ett 

 grenträd af andra ordningen och på den transformerade ur- 

 sprungliga toppen, utom flere normalt utvecklade unga kot- 

 tar, andra med olika kombinationer af gröna, normala, friska 

 fjäll och bruna, hinnaktiga, förvissnade, såsom helt och hål- 

 let förvissnade, från toppen till större delen förvissnade, 

 men med baspartiet friskt, andra liksom föregående, men 

 till hälften af hvartdera slaget, på ena sidan gröna på den 

 andra förvissnade, gröna med strödda bruna fläckar och 

 bruna med gröna fläckar, vidare gröna med en bred brun 

 zon midt på kotten, och gröna och friska med förvissnadt 

 basparti, hvilket allt ju måste bero på att lifskraft och ut- 

 veckling ännu åtminstone delvis förefunnos. 



Af dessa delvis grön- och brunfjälliga kotfar undersök- 

 tes mikroskopiskt den 5 juli två små, den ena mindre, 3 cm 

 lång, grön utom spetsen och basen, hvars axel förvandlats 

 till en hård hartsmassa, hvari endast de inre delarna kunde 

 urskiljas, den andra, 4 cm lång, brun med undantag af den 

 yttersta basen och en fläck midt på ena sidan. Den förra 

 visade ett Ijusbrunt, löst märgparenkym, mycket oregelbun- 

 den, af smala strängar bildad vedcylinder, en lika oregel- 

 bunden kambiumcylinder och i den inre barken talrika vida 



