28 Brenner, De abnorma grankottarnas uppkomst. 6. X. 1917. 



hartskanaler, parvisa eller ensamma, beroende af den mot- 

 svarande kambialsträngens större eller mindre bredd. Hos 

 den senare åter var märgen mörkbrun och alldeles defoi*- 

 merad, ved- och kambiumpartierna smala och otydliga samt 

 hartsgångarna talrika och vida. I båda dessa fall hade alltså 

 något af de inre partierna upphört att fungera och t. o. m. 

 förstörts, i följd hvaraf andra viktiga delar hindrats i sin 

 utveckling. 



De friska, gröna kottarna hade redan den 26 juni till- 

 tryckta fjäll med litet inböjda spetsar, med undantag af 

 några få, bland hvilka den ofvan nämnda med starkare ned- 

 böjdt skaft i grenens spets, hos hvilka ryggsidans basfjäll 

 hade utstående spetsar. För jämförelses skull uppoffrades 

 en af dessa af 6,5 cm längd och visade i mikroskopet föl- 

 jande bild: märgen svagt ljusgrön af sexkantiga celler, mot 

 den rundade, otydligt kantiga omkretsen mörkare grön, ved- 

 och kambiumsträngarna tämligen likformigt halfmånformiga, 

 genom tre — flerradiga märgutskott skilda från hvarandra, 

 barken svagt grönaktig af runda och elliptiska celler, samt 

 hartsgångarna af olika vidd, utan någon bestämd ordning 

 i oregelbunden krets i barklagret. Med undantag af ved- 

 och kambiumsträngarnas likformighet och tydligare begräns- 

 ning mot barkparenkymet samt hartsgångarnas anordning 

 alltså öfverensstämmande med motsvarande bild af den 

 friska ensidigt krokfjälliga kotten i yngre tillstånd. De två 

 återstående kottarna lämnades att fritt utveckla sig, men 

 angrepos af insektlarver och vissnade, den mindre 30 juli — 

 6 augusti, den största, i grenens spets hängande kotten 

 under den senare hälften af augusti, endast i sin topphälft. 

 Fjällen voro då svagt veckade och ryggsidans basfjäll något 

 utstående. 



Småningom tilltog de totalt förvissnade kottarnas antal, 

 till och med i toppen af det frodiga högsta grenträdet af 

 samma „låga", jämte det dylika halfvuxna vissnade kottar 

 äfven hos andra granar anträffades och senare på somma- 

 ren blefvo mycket vanliga Det framgick häraf, att orsaken 

 härtill måste vara af en allmännare natur. 



