6. X. 1917. Brenner, Abnorma barrträd. 33 



sin äldste son, Selim Nyholm, dåförtiden omkring 30 år 

 gammal, numera hans efterträdare på torpet, äfvensom åt 

 några i trakten boende herrar, men ingen af dem förstod 

 annat än att det var en underlig tall. Och sedan höggs 

 den till ved. Dess bild hade dock präglat sig i minnet hos 

 den nämnda sonen, en allvarlig och förståndig man med 

 öppen blick för företeelserna i naturen, och ånyo framkal- 

 lats genom bekantskapen med de af mig planterade orm- 

 granarna. Han fällde därför engång under nu tilländagångna 

 sommar yttrandet, att „nog finns det ormtallar också", och 

 lämnade som stöd för sitt påstående följande uppgifter. 



Trädet, af ungefär 4 m höjd, hade varit förgrenadt som 

 en vanlig tall, men grenarna varit mycket långa och rakt 

 utstående, utan sidogrenar, men med tjocka knölar på vissa 

 afstånd från hvarandra, och med fjäll i stället för barr samt 

 i spetsen „liksom en fågelvinge". Trädets topp åter var 

 som en buske- Det växte bland andra jämnåriga tallar och 

 granar på en torr sandig slätt, som i hans barndom varit 

 odlad, men sedermera på grund af ofruktbarhet lämnats öde. 

 Trädets ålder måste alltså hafva varit högst 20 år. 



Att döma af den gifna beskrifningen torde Nyholm s 

 uppfattning af denna tall vara riktig, om ock ett par upp- 

 gifter äro af beskaffenhet att gifva rum för olika tolkningar. 

 Sålunda är det osäkert af hvad beskaffenhet de vinglika 

 bildningarna i grenspetsarna voro, om de voro bildade af 

 långa barr i spetsen af de eljest barrlösa grenarna, liknande 

 deafNilsSylvéni Skogsvårdsföreningens Tidskrift, 1910, 

 sid. 385*, afbildade grenarna med tofsar af ända till 1 dm 

 långa barr, eller i grenspetsen utbildade smågrenknippen 

 såsom hos den i samma arbete sid, 386 afbildade ormtal- 

 len. För den senare uppfattningen skulle då tala de års- 

 delarna begränsande knölarna, hvilka vore antydningar till 

 rudimentära grenanlag. Äfven fjällen på grenarna kunna 

 tolkas olika, antingen såsom väl utvecklade, kvarsittande 

 primärblad eller såsom kvarblifna barrhylsor och barrbaser 

 efter af insektlarver afätna barrknippen. Enligt regeln borde 

 nämligen barren hos ormtallen vara längre och kraftigare 



3 



