15. XII. 1917. K. Hilden, Tvenne monströsa Pisum-exemplar. 



71 



Övrigt att vara normalt byggda. Sålunda kan man med 

 lätthet genom att uppmjuka blommorna påvisa kölen, seglet 

 och vingarna, hvilka samtliga äro av vanlig form; även stån- 

 darna och pistillen förefalla normala. Foderbladen avvika 

 dock från de normala genom sin smala och spetsiga form. 

 I övre delen av huvudskottet förekomma här och var blom- 

 skaft, hvilka äro normalt utvecklade; blommorna äro dock 

 små och foderbladen dylika, som på miniatyrskotten. På de 

 flesta av dessa blommor ha kronbladen vissnat eller helt fallit 

 bort, men likväl kan ej ens 

 en antydan till fruktbildning 

 konstateras. Det förefaller 

 sålunda, som om växten ej 

 satte frukt. — I Penzigs 

 teratologiska arbete (Pflan- 

 zen-Teratologie I, Genua 

 1890) ha anomala bildnin- 

 gar av detta slag hos Pi- 

 siim ej omnämnts. 



2. I botaniska museets 

 teratologiska samling, som 

 av doktor H. Lindberg 

 vänligen ställts till mitt 

 förfogande, finnes ettmon- 

 ströst P/sum-exemplar, till- 

 varataget på en åker i Jäm- 

 sä (Ta) den 30 juli 1906 av 

 herr A. Wuolle- Apiala. 



(fig. 2). I stället för blommor förekomma å detta exemplar 

 talrika små braktéer, vilka äro tätt sammanträngda till ett 

 slags huvud- eller kotteliknande bildning. Vi ha alltså här ett 

 ganska typiskt fall av s. k. brakteomani, en anomali, som 

 enl. Penzig hos Pisum sativum är ganska sällsynt. Utom 

 denna anomali förekommer å exemplaret jämväl en annan, 

 som närmast torde få betecknas som prolifikation (fig. 2 a). 

 Hos monstrositeter av detta slag äro blomställningarna (el- 

 ler blommorna) genomvuxna av blomskaftet, som ovanför 

 den egentliga inflorescensen bildar en annan dylik. 



Fig. 2. Brakteomani hos Pisum. 



