15. XII. 1917. Lindfors, Ornitologiska notiser från Korsnäs. 81 



2. 7. 1917. Bo i låg en. 5 obetydligt rufvade ägg. 



22.5 22.2 22.1 22.0 21.8 mm 

 14.9 14.9 14.4 14.7 14.7 mm 

 140 140 130 140 140 mgr 



Alla af mig funna gamla bon hafva varit belägna i låga 

 enar. — De angifna data utvisa, att säfsparfven häckar ovän- 

 tadt sent. Tidigare än i juli har jag icke heller iakttagit 

 densamma förande mat åt sina ungar. 



Då man med båt nalkas en mindre holme, där hanen 

 höres sjunga, upphör han med sin sång och låter höra några 

 svaga varningsrop. Honan försvinner då från boet, men blir 

 om en stund synlig öfver någon enbuske. Att där söka 

 efter boet är fåfäng möda. Hon har i skydd af buskarna 

 smugit sig ett godt stycke från boet, innan hon visar sig. 

 Och att söka efter boet på andra delar af holmen har visat 

 sig vara nästan lika litet lönande. Bona äro nämligen i re- 

 geln utomordentligt väl dolda i de allra tätaste snåren, 20 

 — 50 cm öfver marken. Jag har upprepade gånger genom- 

 sökt, som mig förefallit, hvarje kvadratfot af en holme, men 

 likväl ej funnit något, om ej möjligen ett eller flere gamla 

 bon. Och dock har fåglarnas beteende otvetydigt utvisat 

 att de haft bo med éi^g. Icke ens bo med ungar har det 

 på så sätt lyckats mig att finna. Så länge fåglarna kunnat 

 se mig, hafva de icke fört mat åt ungarna. Själffallet har 

 jag i dylika fall ej heller vare sig längre eller systematiskt 

 kunnat fortsätta sökandet, för att ungarna icke skulle be- 

 höfva svälta. Af de 5 bebodda bona är det blott ett enda, 

 boet af den 18. 6. 1917, som jag hittat vid sökande efter 

 detsamma. Boet af den 9. 7. 1916 fann jag visserligen un- 

 der en färd, som jag enkom för detta ändamål företog, men 

 icke förty alldeles tillfälligtvis, då jag med rask fart råkade 

 gå tätt förbi boet på väg till det ställe, där jag antog att 

 det skulle finnas. Den rufvande fågeln, i detta fall hanen, 

 flög då ut från boet, helt nära mig. De 3 öfriga bona har 

 jag funnit vid tillfällen, då jag alls icke sökt efter dem. 



Som bevis på huru täta de snår äro, där boet anbrin- 

 gas, kan anföras, att i de tre fall jag sett den rufvande få- 



6 



