4. V. 1918. Häyrén, Synekologiska serie-iakttagelser o. experiment. 129 



förhållanden, fuktighet, jordmån m. m., dels de faktorer, som 

 variera under dygnets och årets lopp, såsom värmeförhål- 

 landena i jorden och de klimatiska momenten. Alltmera 

 har man härvid begynt öfvergifva den approximativa upp- 

 skattningen och använda instrument äfven i rent växtgeo- 

 grafiskt syfte, hvarigenom exakta tal och mer värdefulla 

 resultat erhållits. 



Under dessa undersökningar framställa sig frågor om 

 sambandet mellan associationen och de yttre villkoren, de 

 klimatiska och edafiska samt möjligen historiska och andra 

 faktorer. Hvilka villkor betinga associationens sammansätt- 

 ning? Hvilken faktor är den viktigaste? Om en faktor för- 

 ändras, förändras då äfven samhället, och på hvilket sätt? Huru 

 kommer det sig att samma association stundom uppträder på 

 olikartade ståndorter? Hvilket inflytande utöfva kommensa- 

 lerna själfva? Och slutligen frågan om samhällets uppkomst 

 och vidare utveckling, dess genetiska förhållande till andra 

 samhällen. 



Svaren söker man genom noggrann analys af förhål- 

 landena och genom jämförelse af resultaten från olika plat- 

 ser och associationer. Man finner vissa kombinationer af 

 faktorer motsvaras af bestämda samhällen. Om en faktor, 

 t. ex. fuktighetsgraden, är olika, medan kombinationen i öf- 

 rigt är densamma, drager man slutsatsen att i detta fall den 

 olika fuktighetsgraden är orsaken till växttäckets olika sam- 

 mansättning. Och genom att t. ex. vid en Sjöstrand jämföra 

 bredvid hvarandra befintliga samhällen med från stranden 

 högre uppåt aftagande fuktighet erhåller man en genetisk 

 serie, hvilken kan kompletteras genom jämförelse med för- 

 hållandena på andra sjöstränder, hvarjämte uppfattningen 

 om själfva omvandlingsprocessen fördjupas genom studium 

 af öfvergångsassociationer och mellanformer. När det gäl- 

 ler sumpmarkernas vegetation, kan en värdefull komplette- 

 ring erhållas genom undersökning af jordlagrens växtrester, 

 så att man blir i tülfälle att konstruera en bild af vegeta- 

 tionens utveckling på platsen eller t. o. m. inom ett större 

 område under en längre tidsperiod. 



9 



