134 Häyrén. — Backman. 4. V. 1918. 



att undersökningar och experiment af här föreslagen art 

 hittills i så ringa omfång kommit till utförande. Kanske 

 vore det därför icke ur vägen, om intresserade föreningar eller 

 institutioner toge saken under diskussion och eventuellt be- 

 slöte sig för någon hithörande uppgift. 



Forstmästaren, fil. kand. A. L. Backman lämnade 

 följande meddelande: Linden (Tilia ulmifolia) i mellersta 

 Österbotten. 



Redan för tjugo år sedan diskuterade Kihlman (sid. 

 97) rätt ingående frågan om lindens nordgräns och framhöll 

 därvid, att denna gräns ej är betingad af klimatiska orsaker. 

 Så viktig och intressant frågan än är, har den ej sedermera 

 dryftats i den finländska botaniska litteraturen. Den all- 

 männa åsikten synes härintills hafva varit, att linden vid sin 

 nordgräns hufvudsakligen skulle anträffas å reliktlokaler, 

 å hvilka den för en tynande tillvaro. Om lindens före- 

 komst i Sverige skrifva Andersson och Birger (s. 183): 

 „Det är uppenbart att det är fråga om en art, som har sin 

 verkliga nutida sydgräns söder om nu afhandlade trakter, 

 och alla här upptagna fyndorter kunna betecknas som mer 

 eller mindre utpräglade reliktlokaler". Och Hjelt (s. 46) 

 skrifver: „I de nordliga delarna af sitt utbredningsområde 

 uppträder linden oftast i buskform och blommar sällan". 

 Såsom redan Kihlman (s. 96) framhållit, är lindens frö- 

 produktion tyvärr ej studerad vid dess nordgräns. Detta 

 var ej heller möjligt för Kihlman, som endast i Kuru 

 (fyndort 2), sålunda rätt långt från lindens nordgräns, iakt- 

 tog gamla träd. Såsom orsak till förekomsten af enbart 

 unga exemplar framhålles, säkert med rätta, människans åt- 

 göranden. För ett slutligt afgörande af frågan om i hvad 

 mån lindens nuvarande nordgräns är en klimatisk sådan, i 

 hvad mån den kan vara betingad af andra orsaker, vore 

 det synnerligen viktigt att äga en ingående kännedom af ett 

 antal fyndorter för lind vid artens nordgräns. Förekommer 

 linden enbart på särskildt gynnade ståndorter, exempelvis 

 på sydlutor, eller kan den äfven uppträda på mindre gyn- 



