4. V. 1918. Backman, Linden i mellersta Österbotten. 139 



Antennaria dioica 1 tiieracium adtingens (?) 



Achillea millefolium 1 H. neglectum (?) 



Chrysanthemum leucanth. 1 H. prolixiforme 



Leontodon auctumnalis 2 H. pseadoblyttii 



Taraxacum officinale 2 H. subpellucidum 



Af växttäcket att döma har på platsen tidigare funnits 

 en Oxalis-mo, där de mera fordrande af de nu återstående 

 arterna utgjordes af Convallaria, Paris, Carex digitala, Me- 

 lica, Rubus Idceus ocli Fragaria. Ingen af dessa arter er- 

 bjuder något större intresse. 



Vi konstatera sålunda, att linden på sin nordligaste ut- 

 post, på Kokkoniemi, af allt att döma förekommer under 

 förhållanden, som på intet vis äro särskildt gynnsamma 

 för artens existens. Och dock når arten här rätt stora di- 

 mensioner. Jag måste därför redan på grund häraf instämma 

 med Kihlman (s. 97), då han framhåller, att lindens nu- 

 varande NW-gräns ej betingas af klimatiska orsaker. Där- 

 emot kan jag ej instämma med honom däri, att detta skulle 

 framgå redan af isotermernas förlopp. Tvärtom finner jag 

 en stor öfverensstämmelse mellan maj-, juni- och juli-isoter- 

 merna å ena sidan (se kartan N:o 16 i Atlas utg. af Säll- 

 skapet för Finlands geografi, 1910) samt å andra sidan lindens 

 nordgräns, sådan denna framställes å kartan N:o 20 : 4 i At- 

 las och kartan 31 hos G. Andersson och S. Birger. 

 Det förtjänar här nämnas, att Atlas lämnar en oriktig bild 

 af lindens utbredning i landet, i det nämligen genom ett 

 rakt streck förenats de c. 11 mil från hvarandra belägna 

 lindförekomsterna i Lesti (S om Reisjärvi) och Sydänmaa 

 (Alavus socken; se Kihlman s. 87, N:o 4). Gränsen borde 

 nämligen från Lesti dragas 150 km söderut ungefär längs 

 H:fors' meridian till Keuru, därifrån västerut till Virdois 

 och först därifrån mot NW till Sydänmaa. Då gränsen ut- 

 ritas på detta vis, framträder lindförekomsten i Lestijärvi 

 och Reisjärvi såsom så mycket intressantare, i det gränsen 

 här bildar ett skarpt hörn mot NW. Så mycket mera för- 

 vånande verkar däremot lindens frånvaro i socknarna W om 

 linjen Reisjärvi — Keuru. Kommande undersökningar skola 



