160 Linkola, Lähdealueet apofytikasvupaikk. Orimattilassa. 4. V. 1918, 



Tarkoittamani lähdepaikat sijaitsevat Niemenkylän alueella 

 metsäpalstoissa Porvoonjoen vasemmalla rannalla. Täällä, 

 kuten muuallakin pitäjässä, savitasangon pohjavedet muo- 

 dostavat joen erosioäyräille tai niiden lähettyville lukuisia 

 lähteitä, jotka useita silmiä muodostaessaan synnyttävät laa- 

 jahkon lähteisen alueen, jossa useammanlaatuisia lähdekas- 

 vupaikkoja on yhtynyt lähdekaisvupaikka-kompleksiksi. Täl- 

 laisia ovat myös kolme tutkimaani, kulttuurilta melko hyvin 

 varjeltunutta lähdealaa: 



1- ^/t ja ^^/s 1917. Huikonlähde Tuomalan talon 

 metsässä n, 50 m päässä Porvoonjoesta, jonne lähteestä vir- 

 taa voimakas, kohiseva puro. Sijaitsee jyrkähkön Oxalis- 

 Myrtilliis-tyyppisen kuusikkorinteen alla. On n. 20X25 m^ 

 laaja, hyvin vetinen, suureksi osaksi helposti upottava, jon- 

 kunverran vietto alue, missä vesi osaksi valuu hiljalleen 

 sammalikossa, osaksi virtaa parina kolmena ilmi purona, 

 jotka lähtevät rinteen alla, kovanmaan rajassa, olevista sam- 

 malpeitteisistä lähdesilmäkkeistä. Lähdealue ei ole avointa, 

 vaan on pääosaltaan harvahkoa, puolivarjoisaa (ympäröivä 

 korkea metsäkin varjostaa) Salix-nigricans-viitaa, jossa alus- 

 kasvillisuuden muodostavat varsinkin runsaat Mnium cincli- 

 dioides ^), Mn. Seligeri y. m. ja Carex rostrata (niiden seu- 

 rassa kasvavat etenkin Cardamine amara, Coronaria flos 

 cuculi, Caltha palustris, Galium palustre, Comarum palustre, 

 Epilobium palustre, Myosotis palustris, myös Rumex acetosa 

 y. m.). Reunempana on osaksi puoliavoimia varsinaisia läh- 

 dekohtia, missä Mnium cinclidioides, Mn. affine, osaksi myös 

 Äcrocladium cuspidatum, Äniblystegium giganteum, Philono- 

 tis fontana, Bryum ventricosum, Ämblystegium stellatum y. m. 

 muodostavat hyllyviä lähdesammalikkoja (näissä kasvavat 

 kernaimmin Äéra caespitosa, Poa trivialis, Montia fontana, 

 Myosotis palustris y. m.)., osaksi on reunuksella erilaisia 

 lähdekorpiin t. -lehtoihin välittyviä alueita, joissa puita (Äl- 

 nus incana, Betula, Picea) ja pensaita (Salix nigricans, S. 



') Kirjoituksessani mainittujen sammalten määräämisen tai sammal- 

 määräysten tarkastamisen on hyväntahtoisesti suorittanut toht. V. F. 

 Brotherus. 



