4. V. 1918. Linkola, Lähdealueet apofytikasvupaikk. Orimattilassa. 165 



kat ovat siis seudulla katsottavat erikoisen tärkeiksi 

 apofytikasvupaikoiksi, sitäkin suuremmalla syyllä, 

 kun pitäjästä puuttuu suuria, kasvilajeista rikkaita kallioita 

 ja erityisen reheviä lehtoja eikä rantakasvillisuuskaan jo ve- 

 sien niukkuuden takia ole lajirikas. 



Syystä eitä varsin monet puheena olevilla lähdepai- 

 koilla tavatuista kasveista (Agrostis vulgaris, Poa pratensis, 

 Glyceria fluitans, Festiica rubra, Juncus e f [usus, Cerastium 

 ■"■■triviale, Ranunculus flammula, (R. auricomus), Parnassia 

 palustris, Vicia cracca, Lathyrus pratensis, Pedicularis palu- 

 stris, Galium uliginosum y. m.) kasvoivat siellä vain muuta- 

 mina harvoina yksilöinä ja herättävät senkautta epäilyksiä 

 siitä, että ne mahdollisesti ovat olleet vain enemmän tai 

 vähemmän satunnaisia kulttuuritulokkaita kuvatuilla lähde- 

 alueilla, lienee syytä tässä esittää erinäisiä muidenkin seu- 

 tujen lähdealueilta tehtyjä havaintoja, jotka ainakin suureen 

 osaan nähden noita kasveja ja muihinkin mahdollisesti epäi- 

 lyksen alaisiin nähden ovat omiaan vahvistamaan käsitystä 

 niiden alkuperäisyydestä lähdekasveina myöskin Pohjois- 

 Uudellaraaalla. Esitän tarkoitetut havainnot, jotka ovat poi- 

 mitut eri tekijäin lähdekasveja käsittelevistä lajiluetteloista 

 vertausta helpottavasti taulukon muodossa. Taulukko, joka 

 on painettuna seur. sivuilla, sisältää suuresti hemerofilisiksi 

 arvioimani apofytiset lähdekasvit ja sen ohella eräitä, jotka 

 lienevät kulttuuritulokkaita, seuraavilta seuduilta: 



1. Orimattilasta yllä esitettyjen lähdealueiden kasvit; — 

 koska muut tässä huomioon otetut lähdekasviluettelot kos- 

 kevat avonaisia lähdealueita, on siv. 163— 164 esitetystä luet, 

 telosta jätetty pois sellaiset kasvit, jotka ovat tavatut vain 

 lähdealueiden lehtoihin ja korpiin enemmän tai vähemmän 

 läheisesti välittyvillä kohdilla. 



2. Itä-Karjalan lähteisiltä kasvupaikoilta tunnetut lajit 

 (6, s. 298; vrt. myös s. 135 ja 137). 



3. Etupäässä Kaakkois-Suomen lähteisiltä nevoilta ta- 

 vatut apofytit (Cajander, 2, s. 125). Eräitä tämän luette- 

 lon lajeista (lähinnä Sagina procumbens'ia ja Trifolium repens'- 

 iä) epäilen kulttuuritulokkaiksi lähdealueilla. 



