4. V. 1918. Peso/a, Kasvillisuussuht. Oulanka- ja Kutsajokien varsilla. 171 



villa moreenipohjaisilla vaararinteillä sekä notkoissa ja puron- 

 varsilla. Joukossa on tyyppejä, jotka ovat luonteenomaisia 

 näille pohjoisille seuduille (esim. Geranium X Dryopteris- tyyp- 

 pi), mutta on sellaisiakin, jotka fysiognomiassaan ja kasvis- 

 tonsa kokoumuksessa suuresti lähenevät Keski- jopa Etelä- 

 Suomenkin rehevimpiä metsätyyppejä (etenkin saniaislehtoja). 

 Näissä usein melkein läpitunkemattomissa kasvustoissa kuusi 

 saavuttaa mahtavan ko'on (jopa n. 30 m:in pituuden); koivun, 

 lepän, haavan ja hyvinvoipain pihlajan ja tuomen rinnalla 

 viihtyvät näissä erinomaisesti monet varsinaisesti keski- ja 

 eteläsuomalaiset pensaat, kuten vaarain, näsiä {Daphne), he- 

 rukat y. m. Ruohojen ja heinien joukossa on monen poh- 

 joisen lajin joukossa (esim. Petasites frigidus, Saussiirea al- 

 pina, Mulgedium alpiniim) runsaina useita sangen vaateliaita 

 lajeja tai eteläisempiä lajeja, jotka täällä ovat levenemisensä 

 pohjoisrajoilla (esim. Athyriiim crenatum, Milium effusum, 

 Stellaria nemorum, Fragaria vesca y. m.). Niistä monista 

 harvinaisuuksista ja kasvimaantieteellisesti mielenkiintoisista 

 lajeista, joita näillä alueilla näissä ja seuraavissa kasvupai- 

 koissa on tavattavana, tehdään lähemmin selvää toisessa 

 paikassa Meddelanden'ia (siv. 229). 



Samoinkuin metsien niin soittenkin kasvillisuus on erin- 

 omaisen vaihtelevainen. Pääasiassa suot ovat lihavia, kalk- 

 kiseuduille tyypillisiä lettomaisia soita, joita täällä on run- 

 saammin kuin ehkä missään muualla Suomessa. Osaksi ne 

 liittyvät metsiin ollen silloin lettorämeen ja lettokorven luon- 

 teisia, osaksi niillä on leimanantavana pensaskasvillisuus 

 etenkin vaivaiskoivu ja pajut (kuten Salix myrsiniies, S. 

 kastata, S. lapponum, S. phylicaefolia), osaksi ne ovat jänne 

 X rimpisoita, joissa kiinteät heinä- ja varpujänteet ja hylly- 

 vät, mutaiset avorimmet vuorottelevat, osaksi ne taas ovat 

 niittymäisiä, sara- ja heinärikkaita n. s. jänkiä. Useita t3^y- 

 pillisiä Lapin kasveja näemme näillä lihavilla lettomaisilla 

 soilla, kuten Tofieldia borealis'en, Bartschia alpina n, Pingui- 

 cula alpina'n y. m., jonka ohessa monet harvinaisuudet niillä 

 viihtyvät '(^sim. Salix pyrolaefolia; vrt. lähemmin samaa 

 Meddel. siv. 222). — Varsinaisia laajoja nevamaisia, laihan- 



