196 Puheenjohtajan vuosikertomus. 13. V. 1918. 



vanhemmat ole saavuttaneet. Useampien henkilöiden yhteis- 

 toiminta käy tällöin arvaamattoman tärkeäksi, varsinkin neu- 

 vottelut vanhempien ja nuorempien kesken, Yhdistykses- 

 sämme tapaavat jäsenet toisensa varsinaisesti vain kuukausi- 

 kokouksissa, mutta tällöin tuskin voi keskustelu pienemmissä 

 piireissä käydä päinsä. Ei myöskään voida odottaa, että 

 asiasta innostuneet vanhemmat ja nuoremmat sattumalta 

 tapaisivat toisensa tahi että he erikoisesti hakisivat tois- 

 tensa seuraa. He jäävät täten eristetyiksi, vahingoksi sille 

 asialle, jota he yhteisesti kaikkein parhaiten voisivat edistää. 

 Neuvotteluissa vanhempien kritiikki ja pidättyväisuus voisi- 

 vat terveellisesti vaikuttaa nuorten innostukseen ja rohkeu- 

 teen; nuoret oppisivat, ettei kuuta käsin tavoiteta tahi ettei 

 jo tänään voi loppuun suorittaa sitä, mikä on saavutetta- 

 vissa vasta ensi vuoden tuloksilla. Päinvastoin voisi rasit- 

 tunut vanhus nuorten innostuksesta virkistyä auttamaan neu- 

 voilla ja teoilla. Pienet työvoimamme voitaisiin moninker- 

 taistuttaa tällaisella molemmin puolisella luottamuksellisella 

 yhteistyöllä. 



Olen vakuutettu, että Seuran johtokunta voi 

 tässä toimia hyödyllisenä välittäjänä. Jos se ottaisi suunni- 

 tellakseen tutkimuskysymyksiämme, sekä sisällykseen että 

 järjestykseen nähden, niin voitaisiin keskusteluihin kutsua 

 myös asiasta innostuneita nuoria. He voisivat osittain yksi- 

 tyiskohtain erikoistuntijoina antaa joukon tiedonantoja ja 

 korvaukseksi saada näkökohtia yksityisseikkain ymmärtä- 

 miseen ja työskentelyn tapaan nähden; he voisivat siten saa- 

 vuttaa monipuoleisemman kehityksen, ja ajan oloon tulisivat 

 yhä soveliaimmiksi tulemaan johtokuntaan johtaviksi voi- 

 miksi, kun vanhemmat luonnonlain mukaisesti jättävät paik- 

 kansa. 



Käsitykseni mukaan on johtokunnalla tässä kaunis teh- 

 tävä, koeala, minkä tulokset voivat tulla määrääviksi hyvin 

 laajakantoiselle työlle. Meidän yhdenvertaisuuden aikakausi 

 ikäänkuin kutsuu tällaiseen yhteisymmärrykseen, toverilli- 

 seen yhteistyöhön täydellisessä tutkimusvapaudessa. Tällai- 

 seen suuntaan käypä järjestelmä voidaan nyt toteuttaa, kun 



