220 Palmgren, Carices fulvellae. 13. V. 1918. 



carpa Ands. i extrema exemplar så starkt från den centrala 

 typen för C. Oederi, att exempelvis Ascherson och 

 Graebner låtit förleda sig att i sin „Synopsis der mittel- 

 europäischen Flora" upptaga formen såsom underart under 

 C. flava. Den sydliga C. lepidocarpa uppträder i Jämtland 

 i en form med en del af de för denna art specifika egen- 

 skaperna så modifierade, att grofva exemplar blifva förvil- 

 lande lika C. flava. Då härtill kommer, att ståndortens be- 

 skaffenhet starkt trycker sin prägel på några bland arterna, 

 särskildt på Carex Oederi och kanske i ännu högre grad på 

 C. lepidocarpa, hvaraf på bördig, fuktig jord vuxna exemplar 

 ofta förväxlas med C. flava, medan åter exemplar, vuxna 

 på torr ståndort, oftast befinnas bestämda som C. Oederiy 

 blir det förklarligt, att felbestämningar blifva rätt vanliga, 

 redan då det blott gäller arterna. Än vanligare är felbe- 

 stämning af hybriderna, hvaraf en del kombinationer nära 

 nog regelbundet anträffas på lokaler, där stamarterna före- 

 komma. Endast den omständigheten, att formkretsarna C. 

 flava, C. lepidocarpa och C. Oederi icke rätt begränsats — 

 bl. a. genom det fullkomligt oriktiga hänförandet af C. *oedo- 

 carpa Ands., som dock nära ansluter sig till C. Oederi, till 

 C. flava, med hvilken den strängt taget endast förenar den 

 grofva växten — , i förening med en sannolik felbestämning 

 af bastarderna nämnda arter emellan kan förklara Ascher- 

 s o n s och Graebners uttalande på anfördt ställe, det nu 

 åsyftade former öfvergå i hvarandra, något som dock alls 

 icke är fallet. I förhoppning att därigenom kunna under- 

 lätta en rätt bestämning af till gruppen Carices fulvellae 

 hörande former och hybrider sammanställde undertecknad 

 år 1910 i 10 exemplar en 60 nummer räknande exsiccat- 

 samling, hvilken under titeln A. Palmgren: Carices ful- 

 vellae Fries, som gåfva utdelades bl. a. till museerna i Hel- 

 singfors, Stockholm, Upsala, Lund, Köpenhamn, Kristiania 

 och Petersburg. Vid exsiccatets sammanställande har som 

 ögonmärke legat en sträfvan att af de kritiska arterna fram- 

 lägga exemplar från ståndorter af olika slag, delvis (för C. 

 lepidocarpa) af exemplar från samma lokal, men insamlade 



