228 Pesola, Salix pyrolaefolia Led. 13. V. 1918. 



tavannut. Ei ole kuitenkaan epäilemistä, ettei niitä tarkem- 

 malla tutkimisella näiltä seuduilta useampia löytyisi. 



Kuten edellä olevasta kuvauksestakin käy ilmi, ei Salix 

 pyrolaefolia' n kasvupaikka oikeastaan ole varsinaista tulva- 

 maata. Cajander'in aikaisemmin mainitun ilmoituksen 

 mukaan ei laji ehdottomasti vaadi tällaista maata Äänisjoen 

 varsillakaan. On ilmeistä, että laji täällä, kuten Äänisjoen 

 varsillakin, viihtymisestään ainakin suureksi osaksi saa kiit- 

 tää kalkkirikasta maaperää ja kasvupaikan yleistä lihavuutta, 

 joka, paitsi kalkin läsnäolosta, johtuu puron ja lähteitten 

 lihoittavasta vaikutuksesta. 



Miten on selitettävissä S, pyrolaefolia'n esiintyminen 

 täällä, kaukana varsinaisesta levenemisalueestaan, n. 500 km 

 päässä lähimmistä löytöpaikoista? Ensiksi on huomattava, 

 että se ei ole ainoa pohjois-Venäjän ja Siperian tulvamaa- 

 kasveista, joiden levenemisalue ulottuu meidän valtiolliselle 

 alueellemme. Tällaisia ovat Oulankajoen alueella Salix triandra, 

 Silene tatarica, Dianthus superbus, Thalictrum simplex ja hiu- 

 kan pohjoisempana Kutsa- ja Tuntsajokien varsilla paitsi 

 Dianthus'ia. ja Thalictrum'ia, lisäksi Moehringia lateriflora, 

 Thalictrum kemense, Ärchangelica officinalis ja Äster flexuo- 

 sus. Nämä ovat lajeja, joiden leviäminen, kuten Cajander^) 

 on osoittanut, ilmeisesti on tapahtunut pitkin Vienanmeren 

 rannikkoa, Kannanlahdesta Koutajärven vesistöön ja sieltä 

 edelleen vesistöjä myöten Oulankajoen, Kutsa- ja Tuntsa- 

 jokien alueille. On ilmeistä, että S. pyrolaefolia on aikoi- 

 naan voinut joutua tänne juuri mainittua vaellustietä myöten. 

 S. pyrolaefolia-löytö eroaa kuitenkin muista edellämainituista 

 siinä, että se on — mikäli tunnetaan — sangen huomatta- 

 vasti eristettynä muusta levenemisalueestaan, ollen siten re- 

 liktin luonteinen. Myös Salix triandra ja Silene tatarica 

 Oulankajokialueella ovat kyllä vain jokseenkin hajallisten 

 esiintymien yhdistämät varsinaiseen itäiseen levenemisaluee- 

 seensa. On hyvin mahdollista, että S. pyrolaefolia ennen on 



') A. K. Cajander: Kasvien vaellusteistä Suomeen. Lännetär. 

 Uusi jakso. Julkaissut Varsinaissuomalainen osakunta. Helsinki, 1914. 



