5. X. 1918. 



Brenner, Några växtabnormiteter. 



35 



gran sedan utvecklats till ormgran, måste som en kandela- 

 ber-bildning anses. Likaledes 4 från grenar af den i Medd. 

 haft. 43 — 44 omnämnda „lågan" uppkjutande sekundära stam- 

 mar, af hvilka 2, däraf en återgått till grenformen, från 

 samma gren. På en 

 2 m hög, till största 

 delen borttorkad gran 

 på ett högt berg på 

 Svartbäck i Ingåhafva 

 räknats ända till 9 

 kandelabrar. 



Liksom de förut 

 i haft. 22, 23, 31, 43 

 och 44 af Medd. om- 

 talade, från dylika lå- 

 gor, d. v. s. kullfallna, 

 rotfasta och ännu lifs- 

 kraftiga träd, upp- 

 vuxna grenträden, ut- 

 göra alla dessa ab- 

 norma toppbildningar 

 olika yttringar af det 

 hos det växande lifs- 

 kraftiga trädet inne- 

 boende sträfvandet 

 mot höjden, äfvensom 

 vittnesbörd om dess 

 förmåga att finna ut- 

 vägar till öfvervin- 

 nande af mötande hin- 

 der för det eftersträf- 

 vade målets nående. 

 Under gynnsamma 

 omständigheter, såsom då den timade skadan som bör af- 

 hjälpas är af mindre betydenhet, eller då näringstillgången 

 är tillräcklig, eller lifskraften fullgod, blir resultatet af den 

 substituerande verksamheten sådant, att någon förändring i 



r^<;- 



Fig. 1. Gran med virgata- och oligoclada- 

 grenar, till stor del borttorkad. Ingå, Svart- 

 bäck, 1918. 



