74 Pesola, Kasvitieteen, tutkimusmatka Laatokan Karjalaan. 7. XII. 1918. 



ruisen apurahan tukemana tein viime kesänä n. 1 V2 kk:n 

 aikana (8. VI — 21. VII) kasvitieteellisen tutkimusmatkan 

 Laatokan Karjalassa, pääasiassa Jänisjärven ympäristöillä. 

 Tehtävänäni oli lisätä ja täydentää kesinä 1914 ja 1915 

 Laatokan Karjalassa tekemiäni tutkimuksia kasvien ja maa- 

 perän kalkin keskinäisestä suhteesta. Sitä varten retkeilin 

 osaksi jo edellisinä kesinä käymilläni kiitollisimmilla seuduilla 

 Sortavalan pitäjässä (etenkin saaristossa ja Helmijärven lä- 

 histöillä), Impilahden pitäjässä ja Ruskealassa. Pääosan 

 ajasta käytin kuitenkin edellisinä kesinä syrjään jääneillä 

 seuduilla Pälkjärven ja Soanlahden pitäjissä sekä N-osissa 

 Suistamon pitäjää, joissa vuoriperän moninaisuus, etenkin 

 kalkkirikkaitten vuorilajien runsaus lupasi tuloksia. 



Odotukset eivät pettäneetkään. Kysymykselle erittäin 

 valaisevia olivat varsinkin Linnunvaaran ja botanisesti jo en- 

 nen kuuluisan Korkeaniemen tienoot Pälkjärvellä, Soanlah- 

 den Kirkonkylän ja Prolanvaaran kylän ympäristöt sekä 

 Suistamon Jalonvaaran tienoot. Saadakseni tarpeellista 

 vertailuaineistoa näitten kalkkirikkaitten seutujen kasvilli- 

 suudelle tein retkeilyjä myöskin „kalkittomilla" alueilla, joista 

 varsinkin Pälkjärven kirkonkylän ja Suistamon Uuksun ky- 

 län seudut olivat tyypillisiä. Varsinkin jälkimäinen alue 

 eroaa kasvillisuudeltaan jyrkästi siihen rajoittuvista Jalon- 

 vaaran k3dän kalkkirikkaista seuduista. 



Työ- ja tutkimustavat olivat pääasiassa samanlaiset kuin 

 kesinä 1914 ja 1915 (vrt. Medd. 43, 1916—1917, siv. 184— 

 188). Maailmansodan ja kapinan aiheuttamat poikkeuk- 

 sellisen tukalat olot — varsinkin ruokaan nähden — asetti- 

 vat retkeilyjen teolle erikoisia vaikeuksia ja haittoja, jotka 

 osaltaan vaikuttivat työskentelyn tehokkuuteen. 



Päähuomion kiinnitin tällä kertaa kallioitten kasvillisuu- 

 teen ja kasvistoon, jolloin niin hyvin, sammalet ja jäkälät 

 kuin korkeammat kasvitkin otettiin tutkimusaiheeksi. Kalli- 

 oiden joukossa olivat Laatokan Karjalalle monin paikoin tyy- 

 pilliset n. s. riuttavuoret useine reliktikasveineen erikoisen 

 mielenkiintoiset ja valaisevat kysymykselle. 



Kallioiden ohella saivat metsä- ja suoyhdyskunnat suu- 



