5. IV. 1919. Sydänheimo, Ornitologisia havaintoja Tuusulassa. 197 



koskaan löytänyt punasiipirastaan pesää. Myöskin pesien 

 temporärinen suhde soveltuu tähän selitykseeni. Kolthoff & 

 Jägerskiöld'in selitys taas oikeuttanee suorastaan todistuk- 

 sen arvoisena pitämään sitä seikkaa, että jälkimäisen pesän 

 lähettyviltä kuului normalista punasiipirastaan laulua iltaisin 

 pitkin kesää — viimeksi 7. VIII. Mainittakoon, että poika- 

 set jättivät pesän juuri näinä päivinä. 



Johtopäätös havainnoistani on siis se, että ainakin puna- 

 siipirastas toisinaan saattaa kehittää saman kesän kuluessa 

 kaksi pesuetta täysin valmiiksi, ja että siis myöhemmän pe- 

 sän laatiminen ei ehdottomasti edellytä aikaisemman pesän 

 tuhoutumista. 



2. Sylvia atricapilla (L.). Tämän harvinaisen kerttu- 

 lajin pesän löysin 15. VI. 18 tiheästä, nuoresta näreiköstä 

 Ylä-Keravan kylässä. Todennäköisesti pesi lintupari sa- 

 massa näreikössä jo edellisenä kesänä, koska näin 6 ja ? 

 siellä useasti alkukesällä. Löytämäni pesä sijaitsi pienessä 

 kuusessa 110 cm kork, maasta ja sisälsi 5 jokseenkin vah- 

 vasti haudottua munaa. 20. VI. oli pesässä vielä munat, 

 mutta 24. VI. pienet poikaset. Nämä lensivät minun nähteni 

 pesästä jo 30, VI. B r. A 1 1 u m 'in väite (Forstzoologie, II, 

 Vögel, Berlin 1880), että mustapääkertun poikaset jät- 

 tävät pesänsä keskenkasvuisina, piti täysin paikkansa. — 

 Pesä oli rakennettu niin harvaksi, että munat kuulsivat 

 pohjan läpi; ulko-osa oli kyhätty hienoista kuusen- 

 oksista ja heinistä, sisäosa vuorattu runsailla jouhilla 

 ulompien rakennusaineiden siteenä oli paikoin käytetty 

 pumpulimaisiksi pikkukohoiksi punottua hämähäkin seit- 

 tiä. Pesän rakenne lienee ollut tavallisuudesta poik- 

 keava, päättäen siitä, että „Suomen Luurankoiset" ja 

 „Retkeilyfauna" mainitsevat rakennusaineina käytettävän 

 yksinomaan heiniä. Jälkim. teoksen mukaan pitäisi pesän 

 sitäpaitsi olla „kyhätty tiivisrakenteiseksi", siis vallan päin- 

 vastoin kuin minun tutkimani pesä. 



14. VII. 18 varhain aamulla kuulin viimeisen kerran 

 mustapääkertun kirkassävelistä laulua. Tätä ennen en lau- 

 lua ollut kuullut ainakaan kolmeen viikkoon. Tämä myö- 



