228 Viceordförandens årsberättelse, 13. V. 1919. 



universitetets zoologiska museum, till vars ordinarie ama- 

 nuens han utnämndes 1867, ägnade sig Palmen först åt en- 

 tomologiska studier. Han företog sommaren 1865 tillsam- 

 mans med C. Lundström en entomologisk samlingsresa till 

 norra Savolaks. Förnämligast i samma syfte deltog han 1867 

 i en naturalhistorisk expedition till finska lappmarken — de 

 övriga deltagarena i denna viktiga undersökningsfärd voro 

 J. P. Norrlin och J. Sahlberg samt A. J. Mela. Och senare, 

 1870, begav han sig på ännu en entomologisk resa, nämli- 

 gen till Österrike, särskilt dess bergstrakter, under vilken 

 resa han även besökte en del tyska och skandinaviska 

 museer. 



Men med de entomologiska studierna fick det emeller- 

 tid sedan anstå, och de blevo icke fullföljda: Palmen hade 

 redan kommit starkt in på ornitologiens arbetsfält. Hans 

 första vetenskapliga publikation var även en ornitologisk, 

 nämligen en sammanställning av de iakttagelser, som han 

 och hans reskamrat J. Sahlberg gjort om fåglarna under 

 sin resa till Torne och Muonio lappmark sommaren 1867, 

 då till följd av den sena våren han vid sin ankomst till 

 dessa nordliga trakter fann insektsamlandet till en början 

 vara omöjligt. Men en särskild anledning för Palmen att 

 intensivt ägna sig åt ornitologi var att han av Finska Ve- 

 tenskaps-Societeten blev erbjuden att redigera fortsättnin- 

 gen på M. v. Wrights arbete om Finlands fåglar. Då denne 

 1859 utgav „Finlands foglar, hufvudsakligen till deras dräg- 

 ter beskrifna; förra af delningen", var jämväl fortsättningen 

 redan till stor del avfattad i manuskript, men blev emeller- 

 tid ej vidare utarbetad och befanns efter författarens 1868 

 timade frånfälle vara alltför ofulländad för att i sådant 

 skick kunna publiceras. Palmen blev 1871 erbjuden att redi- 

 gera verket, vars ursprungliga manuskript huvudsakligen 

 bestod av dräktbeskrivningar av de finska hönsfåglarna, 

 vadarna och simfåglarna (dock med många luckor). Efter 

 tvenne år var han färdig med detta arbete. Huru ihärdigt 

 han härunder varit sysselsatt kan man sluta därav att ver- 

 ket, omfattande c. 700 sidor, till väsentliga delar, särskilt i 



