13. V. 1919. Viceordförandens årsberättelse. 237 



sponerat för exkursioner, utgör denna gång icke mindre än 

 4,700 mk. 



Med avseende å Sällskapets strävan att befordra natur- 

 skydd kan med tillfredsställelse antecknas, att dess för två 

 år sedan till regeringen gjorda framställning om tillsättande 

 av en kommitté för utarbetande av förslag till lag rörande 

 skydd av naturminnesmärken och naturskyddsområden (se 

 Meddelanden h. 43, s. 268—269, och h. 44, s. 8—9) numera 

 har blivit upptagen till åtminstone första behandling, i det 

 att Statsrådet, sedan Centralutskottet för vetenskapliga ären- 

 den avgivit tillstyrkande utlåtande, hänskjutit sagda fram- 

 ställning till lagberedningen. 



Sällskapet har haft förmånen att av direktör C. J. F i n- 

 nilä få emottaga en donation om 12,000 mk, avsedd att 

 under namn av „e. o. amanuensen Carl Finniläs fond" för- 

 valtas, med villkor att den årliga räntan användes för främ- 

 jande av Sällskapets verksamhet, främst i ornitologiskt syfte. 

 Med tacksamhet har Sällskapet emottagit donationen, vilken 

 för kommande tider skall bidraga till att här hugfästa min- 

 net av den unge ornitologen Carl Finnilä, som under Fin- 

 lands frihetskamp på väg till norra fronten blev mördad i 

 Vichtis den 1 februari 1918. 



På februarimötet, som inföll på dagen ett år efter de 

 dystra händelserna i Vichtis, beslöt Sällskapet genom frivil- 

 liga gåvor av medlemmar och andra intresserade lägga grun- 

 den till en fond, avsedd att inom Sällskapet hugfästa minnet 

 av de för Finlands frihet fallna medlemmarna av samfundet, 

 doktor Holger Freyvid Rancken, magister Karl Erik Ehr- 

 ström, amanuens Carl Johan Finnilä samt jägarkapten Kaarlo 

 Kalervo Kari. För denna fond, varom till naturforskares 

 och naturvänners kännedom i de dagliga tidningarna införts 

 en notis, har tills dato antecknats en sammanlagd summa 

 av 1,625 mark. 



Vidare bör i detta sammanhang nämnas, att Sällskapet 

 för åstadkommande av naturhistorisk undersökning av några 

 till Sveaborgs fästningsområde hörande öar, vilka under 

 den ryska tiden varit fullkomligt avspärrade för naturfor- 



