6. XII. 1913. Saalas, Suomen kaarnakuoriaiset. 65 
sesti hyvin lyhyet ja taitteiset eli polviset; niiden tyvinivel 
eli varsi on aina paljon pitempi kuin kolmas nivel; niiden 
n. k. „siima“, joka muodostaa tyvinivelen kanssa polven, 
päättyy aina isoon nuijaan, jonka nivelet tavallisesti liittyvät 
toisiinsa hyvin tiiviisti, joskus ne ovat hieman erilliset. Muo- 
doltansa on nuija ympyriäinen, soikea tai puikea, litteähkö. 
Pää on paksu, silmien edessä korkeintaan hieman venynyt, 
mutta ei muodosta kuitenkaan koskaan selvää kärsää. Ylä- 
leuat lyhyet ja voimakkaat. Ylähuuli kätketty; korkeintaan 
ovat sen kärkireunan ripset näkyvissä. Sääret lyhyet ja 
litteät, ulkoreunaltaan nystyräiset tai sahalaitaiset, harvoin 
sileäreunaiset. Nilkat hoikat, 5-niveliset; neljäs nivel hyvin 
pieni; kynnet yksinkertaiset. 
Ulkonaisesti muistuttavat kaarnakuoriaisia muotonsa, 
värinsä y. m. puolesta suuresti Cis-lajit, jotka elävät erilai- 
sissa sienissä, varsinkin käävissä ja muissa puusienissä, mutta 
ne eroavat selvästi kaarnakuoriaisista m. m. siinä, että nilk- 
kojen lähinnä viimeinen nivel ei ole pieneksi ja lyhyeksi 
supistunut, sekä siinä, että tuntosarvet ovat paljon pitemmät; 
näiden tyvinivel ei ole pitkäksi varreksi venynyt ja niiden 
nuija on suhteellisen hoikka, liereä ja kokoonpantu nivelistä, 
jotka ainoastaan keskeltä ovat toisiinsa liittyneet. 
Kaarnakuoriaisten toukat ovat pehmeitä, liereitä, luokin 
tavoin käyristyneitä ja raajoja vailla. Ne muistuttavat suu- 
resti kärsäkkäiden toukkia. Väri on valkoinen; pää on voi- 
makas, lujan kitiinikerroksen peittämä; tuntosarvet ovat 
perin lyhyet; silmiä ei ole laisinkaan. 
Useimmat kaarnakuoriaiset elävät sekä täysimuotoisena 
että toukkana kaarnan alla ravintorikkaassa jälsikerroksessa, 
jonne kaivertavat kullekin lajille ominaiset syömä- eli käytävä- 
kuvionsa. Jotkut lajit tekevät käytävänsä suurimmaksi osaksi 
kaarnan sisään, jotkut taas tunkeutuvat syvälle itse puuhun. 
Ne syömäkuviot, jotka selitetään alempana olevassa tutkimus- 
kaavassa, ovat sellaisia, jotka syntyvät uuden sukupolven 
kasvattamisessa. Osa kustakin kuviosta on vanhempien, täysi- 
muotoisten naarasten — toisinaan osaksi naarasten osaksi 
koirasten — kaivelema, ja sitä kutsutaan emokäytäväksi eli 
5 
