6. XII. 1913. Saalas, Suomen kaarnakuoriaiset. 73 
14 
1 4” 
Sr 
15 
brå 
Tuntosarvien siima nelinivelinen. Etuselän etureunassa 
ei ole keskellä suurempia kyhmyjä . . 12. Cryphalus. 
Tuntosarvien siima viisinivelinen. Etuselän etureunassa 
kohoaa keskellä muutamia kyhmyjä. Peitinsiipien vii- 
meisessä neljänneksessä selvä kyhmy. 13. Trypophloeus. 
Etuselän kyhmytäplä ei ole takana ja sivuilla rajoitettu, 
vaan epätasaisuudet tulevat taaksepäin ja sivuille vähi- 
tellen yhä pienemmiksi; etureunalla ei ole mitään ulko- 
nevia hampaita tai nystyröitä; tyvi hyvin harvoin reu- 
nustettu. Ruumis yksinkertaisesti karvainen; peitinsii- 
vissä ei ole suomumaisia sukasrivejä. 
Etuselkä kauttaaltaan, aina tyveen saakka täynnä saman- 
laisia mutta takaosassa vähitellen hienompia suomumaisia 
kohokkeita tai kyhmyjä, vailla yksinkertaisia pisteitä. 
Peitinsiipien alaspäin kaartuneessa kärkiosassa ei ole 
koiraksellakaan mitään syvennystä. 
Silmät jakautuneet kahteen aivan toisistaan erillään ole- 
vaan puoliskoon. Etuselkä poikittainen ja leveä, sen 
tyvi hyvin hienosti reunustettu. Koiraksen pää syvälti 
löverkunutu! SS < < < 0. 14. Xyloterus. 
Silmät ao Etiselkä tasaisesti kupera. 
Koiraksen pää ei ole kovertunut. Selkäpuoli tiheään 
pystykarvainen . . . < < +. +. 15. Dryocoetes. 
Etuselkä takaosassaan EBEN pisteinen tai sileä; 
silmät eivät ole kahtia jakautuneet. 
Molemmat sukupuolet eroavat muodoltaan hyvin suu- 
resti toisistaan. Naaras liereä, hyvin kupera; etuselän 
harja sivulta katsottuna vahvasti kaartunut, melkein 
kyttyrämäisesti kohonnut. Koiras lyhyt, puikea; sen 
etuselkä laakea ja peitinsiivet melkein ympyriäiset, ku- 
perat, jo keskustasta saakka alaspäin laskeutuvat. Etu- 
selän takaosa miltei sileä. Peitinsiipien sisimmäinen 
viiru ei ole peräpuolella kourumaisesti syventynyt. 
16. Anisandrus. 
Molemmat sukupuolet jotenkin saman muotoiset; suku- 
puolitunnusmerkkejä tavataan usein peitinsiipien alas- 
päin kaartuneessa takaosassa. Ruumis liereä; etuselässä 
ei ole kyttyrämäistä kohoketta keskustassa. 
