6. XII. 1913. Saalas, Snomen kaarnakuoriaiset. 85 
Elää kuusessa, mieluimmin tyviosissa. Yleinen kautta koko alueen. 
29. autographus Ratzeb. 
1 Peitinsiipien alaspäin kaartuneessa kärkiosassa likellä 
sisäreunaa syvä uurre, ja itse liitos tämän sisäpuolella 
kattomaisesti kohoava. Peitinsiipien viiruja muodosta- 
vat pisteet vähän pienemmät ja matalammat, välykset 
leveämmät, näiden pisteet hyvin hienot. Etuselkä kaut- 
taaltaan yhtä karkeasti rosoinen, musta; peitinsiivet tum- 
manruskeat; joskus koko selkäpuoli ruskeahko. Ruumis 
harvakarvainen. 2 mm pitkä. 
Elää lepässä. Joks. yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa. 
30. alni Georg. 
16. Anisandrus Ferrari. 
Peitinsiivet kiiltävät, alas- 
päin kaartuneessa kärkiosassa 
ovat molemmatsisimmät viirut 
selvästi syventyneet. Naaras 
lyhyt ja liereä, harvakarvai- 
nen, mustanruskea; tuntosar- 
vet ja raajat keltaiset. — 
Koiras paljon pienempi, hy- Kuva 15. Anisandrus dispar. 
vin lyhyt, vastapuikea, hyvin Koiras ja naaras. 
laakeasti kupera, pitempikar- 
vainen, tavallisesti ruskea tai keltainen. — Naaras 3 mm, 
koiras 2 mm pitkä. 
Elää erilaisissa lehtipuissa m. m. omenapuussa. Joks. harvinai- 
nen Etelä- ja Keski-Suomessa. Ss dispar Fabr. 
17. Lymantor Löwendal. 
Hyvin pitkähkö, tummanruskea; peitinsiivet pitkät, enem- 
män kuin kahta vertaa pitemmät etuselkää, jotenkin kar- 
keasti ja epäsäännöllisesti pisteiset, takana alaspäin kaartu- 
neessa osassa liitoksen kohdalla litistyneet tai heikosti uur- 
teiset, sileät ja kiiltävät. 1.s—2.2 mm pitkä. 
Elää ulkomaalaisten tietojen mukaan kuivissa pähkinäpensaissa 
sekä muutamissa muissa lehtipuissa. Hyvin harvinainen. Meillä saatu 
vain 2 kertaa Karjalohjalla kenttähaavilla harmaasta lepästä (J. Sahlberg). 
32. coryli Perris. 
