88 
Saalas, Suomen kaarnakuoriaiset. 6. XII. 1913. 
lella pitkä koukkumaisesti kaartunut hammas, jonka ala- 
puolella on korkeintaan yksi selvä pienempi hammas. 
Naaraksella on kapeanpuoleisten matalien peräuur- 
teiden ulkopuolella kummallakin puolen korkeintaan 2 
matalaa kyhmyä. 
3 Pitkän koukkumaisen perähampaan alapuolella on koi- 
raksella useita aivan pieniä 
karvaa = kantavia = nystyröitä 
e) mutta ei mitään selvää keilan- 3 
muotoista hammasta. Naa- 
raksella ei ole peräuurteen 
S ulkopuolella mitään hammasta 
vaan korkeintaan yksi hyvin ? 
Kuva 18. epäselvä kyhmymäinen ko- 
Pityogenes hoama. 2—2.s mm pitkä. Kuva 19. 
ik Elää männyssä. Joks. yleinen. Le- Pityogenes 
ja vinnyt yli suurimman osan aluetta g4adridens. 
TN Etelä-Lappiin asti. Koiras ja 
(bidens Fabr.) 36. bidentatus Hrbst. vidi 
3” Koiraksella on pitkän koukkumaisen perähampaan 
alapuolella, tämän ja siipikärjen välissä selvä vahva 
keilamainen hammas. Naaraksen peräuurteiden ulko- 
puolella pitkittäinen poimumainen kohoama jossa on 
pari matalaa epäselvää kyhmyä. 1.75—2.2 mm pitkä. 
Elää männyssä, joskus kuusessa. Yleinen Etelästä Lappiin asti. 
37. guadridens Hartig. 
20. Ips Degeer. 
(Tomicus Latr.) 
1 Peitinsiipien liitoksen ja ensimäisen viirun välissä, vä- 
littömästi alaspäin kaartuneen kärkiosan edessä rivi 
pieniä hampaita tai nystyröitä. 
2 Peitinsiipien peräkuopan reunoilla on kummallakin puo- 
lella 6 hammasta, joista neljäs (ylhäältä alaspäin lasket- 
tuna) on suurin, nuppipäinen. Sen alla on vielä kaksi 
pienempää hammasta. Isoin Ips-laji. 6—7.2 mm pitkä. 
