7. II. 1914. A. ja K. Hilden, Ornitologisia havaintoja Karkusta. 141 
Phylloscopus sibilator (Bechst.) on vuosi vuodelta käy- 
nyt yleisemmäksi, jos kohta se vieläkin pesii vain yksityi- 
sina pariskuntina siellä täällä (vrt. Medd. 1912—13, siv. 12). 
Phylloscopus trochilus (L.). Yleisimpiä pikkulintuja. Lu- 
kuisista pesälöydöistä mainittakoon 8. VI. 11 löydetty, joka 
poikkesi tavallisesta pesätyypistä siinä, että pesäaukko oli 
suoraan ylöspäin (vrt. Luonn. Yst. N:o 3, 1912). Myöhäisin 
pesälöytö: 6. VII. 11 (5 mun.). Saapuu tavallisesti touko- 
kuun alkupuoliskolla: 
10:75 Vas 805 18. V. 08 LOW VH H2 
4. V. 06 6:48 JO I RP VN I 
RR N RE O I: M 
Phylloscopus rufus (Bechst.). Esiintyy havumetsissä, 
— vaikk'ei missään aivan yleisenä. 
Calamodus schoenobaenus (L.). Harvinainen. Kuultu ja 
nähty muutamia kertoja pappilan lahdessa 1900-luvun alku- 
puoliskolla (asemapääll. A. Bergroth). 
Regulus cristatus Koch. Yleinen havumetsissä. 
Aegithalus caudatus (L.). Nähty silloin tällöin syyspuo- 
lella paikkakunnalla (A. Bergroth). 
Parus major L. Yleisin tiaislaji. Tavataan kaikkialla, 
missä sille tarjoutuu sopivia pesäpaikkoja. Samaa pesäkoloa 
käytetään usein monta vuotta perätysten. Lukuisista pesä- 
löydöistä mainittakoon: 5. VI. 08 (11 tuor. mun.); 2. VI. 10 
(6 poik.); 16. VI. 13 (6 suur. poik.); 28. VI. 13 (mun), kaikki 
samassa pihlajankolossa; 6. VII. 10 (poik.) venttiilissä; 9. 
VI. 10 (5 poik.); 7. VI. 11 (10 poik.); kaksi viimeksi mainit- 
tua samassa koivun kolossa. 
Parus borealis Selys. Yleinen havu- ja sekametsissä. 
Lukuisia pesiä tavattu lepän, koivun ja haavan kannoissa 
sekä kasvavissa puissa. Pesimisaika suuresti vaihteleva; 
niinpä 9. VI. 13 löysimme 2 pesää; toisessa oli 8 suurta 
poikaa, jotka pesäpuuta kosketeltaessa lensivät ulos, toisessa 
10 vasta munittua munaa (toinen pesue?). 
Parus cristatus L. Synkkien havumetsien tyypillinen 
asukas. 
Alauda arvensis L. Yleinen aukeilla mailla. Saapumis- 
aikoja keväällä: 
