166 Sahlberg, Microlepidopterologiska forskningar. 7. III. 1914. 
liam Nylander'), utgaf tvenne till omfånget små, men 
innehållsrika afhandlingar: Geometridec, Crambide et Pyralide 
Faunae fennicae samt , Anmärkningar och tillägg till Fin- 
lands smäfjärilfauna“. 
Sina exkursionsresor utsträckte Tengström till Olo- 
netska guvernementet ända förbi Petrosavodsk. Här i ryska 
Karelens vidsträckta ödemarker, på myrar, i skogar och 
yppiga lundar, där vegetationen på milslånga sträckor fått 
stå oberörd af odlarens ingrepp, fann Tengström en syn- 
nerligen rik och intressant fjärilfauna, en blandning af Nor- 
dens och Söderns former tillsammans med ett osteuropeiskt 
element. Med ett mycket rikt byte och nyväckt intresse 
för sin vetenskap återkom han städse från sina resor, hvilka 
väsentligen förkofrade hans samling och förökade hans by- 
tesmaterial. Här fick Tengström äfven en mycket ifrig 
medarbetare, apotekaren, sedermera forstmästaren och stats- 
rådet Alexander Giinther, hvilken såsom bekant un- 
der en lång följd af år lämnat rika och mångsidiga bidrag 
till kännedomen om Olonets-Karelens fauna och flora. 
Det lifliga intresse Tengström visade för hvarje fö- 
retag, som afsåg utredandet af vår insektfauna, har lämnat 
angenäma minnen hos mången yngre naturforskare, hvilken 
likasom undertecknad haft lyckan sammanträffa med ho- 
nom. Då fråga var om någon exkursionsresa inom vårt 
1) I bref från Paris skrifver denne bl. a.: ,I alla fall är jag dig 
oändligt förbunden, om du torkat bort onödigt klassiskt smink. Att 
dra fram något för att sätta ett ämne i rörelse, voilä tout. Ske miss- 
tag och fel, rättar jag dem sä godt jag kan vid första tillfälle utan 
att för mycket skämmas öfver att ha misstagit mig, det är ju mensk- 
ligt. Sä med Additamentum till myrorna och Apes. Enligt min äsigt 
går uppriktighet och noggrannhet i det faktiska framför allt. Men stan- 
nar man och petar man vid hvarje smäsak i alla dessa oändliga smä- 
heter, kommer man aldrig framät. Jag tänker säledes allt säsom förr: 
bättre nägot än intet, hellre detta än att uppskjuta för en möjlig full- 
ändning till en oviss framtid, en fulländning, som alltid är relativ, 
oftast omöjlig. Därför tänker jag, att du broder Mons ocksä gör illa 
däri, om du ej rycker fram med hvad du nu har att tillägga och rätta 
till dina Fjärilar*. 
