178 Montell, Förslag till naturskyddsområde vid Kilpisjaur. 4. IV. 1914. 
Af det ofvan anförda torde med all önskvärd tydlighet 
framgå, att den nuvarande floran i fjällen kring Kilpisjaur 
helt och hållet kommer att förändra karaktär, ifall den läm- 
nas åt sitt öde. 
Då denna trakt emellertid är den enda i vårt land, där 
en rikligare fjällflora existerar, och dä genom en lycklig 
slump ett litet omräde, och därtill ett synnerligan vackert 
sädant, nämligen fjället Mallas ost- och sydsluttningar, und- 
gätt förödelsen, fär jag föreslä att Sällskapet, ju förr dess 
bättre, ville utverka fullständig fridlysning för fjället Malla 
i dess helhet eller ätminstone för dess öst- och sydslutt- 
ningar med nedanför liggande lågland. 
För att ge ytterligare stöd för mitt förslag vill jag i 
korthet beskrifva trakten i fråga och dess flora. 
Fjället Malla sträcker sig längs norra stranden af Kilpis- 
jaur från Siilaslahti i öster till Koltalahti i väster. Det be- 
står af flera skilda toppar: Kittimalla, med ett om Staubbach 
i Berner Oberland påminnande vattenfall, Pikkumalla, Siilas- 
malla o. s. v., af hvilka Siilasmalla, som är den högsta, när 
745m öfver hafvet. Sistnämnda topp, den intressantaste af 
fjällets toppar, stupar brant ned i Siilaslahti. Denna brant, 
som består af flera afsatser ofvanför hvarandra, är syn- 
nerligen rik pä sällsynta växter; likasä den dalgäng, som 
skiljer toppen frän Pikkumalla. Pä detta, endast nägra 
fä hektar mätande omräde finnes största delen af Kilpis- 
jaurtraktens flora sammanträngd som i en botanisk trädgärd. 
Jordmänen och läget äro här de bästa möjliga. Berggrun- 
den bestär till öfvervägande del af lätt förvittrande skiffrar 
och dolomit, af hvilka bergartade block och flisor finnas 
kringspridda öfverallt i dalen, bildande vid fjällets fot mäk- 
tiga gruslager. Tack vare den ostliga expositionen kvar- 
ligger snön i bergskrefvorna pä denna sida af fjället långt in 
pä eller stundom hela sommaren. Marken häller sig däri- 
genom fuktig, hvilket naturligtvis äfven bidrager till vege- 
tationens frodighet. 
Dä det ej är min afsikt att här lämna en fullständig 
förteckning öfver traktens växter, inskränker jag mig till att 
