244 Finnilä, Corvus monedula i Vasa-trakten. 13. V. 1914. 
arten icke hava anträffats därstädes. Åtminstone föreligga 
mig veterligen inga uppgifter om dess förekomst på platsen 
efter år 1882, och själv har jag aldrig observerat arten där- 
städes. Då arten sålunda är en synnerligen sällsynt häck- 
fågel inom Oa, är det så mycket mera glädjande, att den 
under de senaste åren inom ofvannämnda område funnit 
nya häckplatser, vilka dels äro belägna i Vasa stad, dels 
i dess närhet. 
Ar 1907 kom det första kajparet till Vasa, varest det 
häckade i ett slangtorkningstorn i en av stadens utkanter; 
år 1908 återkommo fåglarna (antagligen desamma) och häcka- 
de på samma ställe. Av okänd anledning försvunno kajorna 
därpå från orten och hava sedan dess icke anträffats där- 
städes. 
Fyra år efter artens försvinnande från Vasa, nämligen 
våren 1912 (närmare 8. IV), visade sig kajorna åter i trak- 
ten, denna gång i Gamla Vasa. !) De voro nu fyra stycken. 
Till vistelseort valde de Eliselunds vackra allé, varest fin- 
nas talrika aspar, i vilka spillkråkorna (Picus martius) en 
gång i tiden uthackat sina bohålor. Dessa togo kajorna 
snart i besittning, och häckningen vidtog. Den 7. V inne- 
höll det ena boet 5 friska ägg, det andra 6. Nästena voro 
konstlöst hopfogade av blär, ulltappar, fjolärigt gräs och 
några granna tygbitar. 
År 1913 häckade åter tvenne kajpar i Gamla Vasa. Det 
ena paret hade av allt att döma tagit ett f. d. Sturnus 
vulgaris-näste i besittning, ty en närmare undersökning gav 
vid handen, att kajorna utkastat alla utom ett av staräggen, 
vilket ännu låg kvar i redet tillsammans med kajäggen. Det 
andra paret häckade ävenledes i Eliselund. 
Våren 1914 visade sig kajan åter på samma plats och 
häckar nu som bäst (maj månad) därstädes, och det är att 
hoppas, att kajan även följande år skall återkomma till 
trakten. 
1) Jämf. Ornitologiska iakttagelser, gjorda i Vasa-trakten våren 
1912. Finsk Jakttidning N:o 6, årg. 1912. 
