Mötet den 5 december 1914. 17 
är svårt att tro, att det stränga klimatet härvid skulle direkt 
eller indirekt inverka, enär de inficierade fiskarna tillhöra 
arter, hvilka till sin härkomst otvifvelaktigt äro nordliga. 
Hellre vore jag dä böjd att här spära en biologisk orsak, 
kanske en alltför långvarig inaivel, som småningom nedsatt 
rasernas motståndskraft emot parasiters angrepp. Måhända 
kunde man ock antaga, det afsaknaden af roffiskar eller 
aftagandet af sådana (gös, röding, forell, harr o. a.) spelade 
en roll sålunda, att normal utgallring af svaga och sjukliga 
individer (smittbärare) icke äger rum, såsom i sjöar med 
normal roffiskbesättning. Detta är blott lösa förmodanden, 
men i fall undersökningar på ort och ställe skulle komma 
i fråga, torde de två synpunkterna, inafvel och mindre rik- 
lig förekomst af roffiskar, vara förtjänta af beaktande. 
Enligt Auerbach (l. c., s. 62) står människan vid 
bekämpandet af en myxosporidie-sjukdom, dä denna en gäng 
utbrutit, i de flesta fall maktlös. Det enda hon kan göra, 
säger denne forskare, är att sävidt det sig göra läter för- 
hindra sjukdomens utbredning eller genom lämpliga försik- 
tighetsätgärder tillbakahälla dess uppträdande. I förevarande 
fall torde man kunna rekommendera: 1) att fiskarena vid 
hvarje fängst icke mä kasta med tumörer behäftade sikar 
och mujkor tillbaka i vattnet eller lämna sädana liggande 
pä stränderna, därifrån smittan kan spridas i vattnet; 2) att 
man borde systematiskt bortfiska och oskadliggöra en sä 
stor mängd sjuka fiskar som möjligt; 3) upplysningsverk- 
samhet beträffande epidemiska fisksjukdomar. 
Mötet den 5 december 1914. 
Till inhemska medlemmar af Sällskapet invaldes dokto- 
rinnan Thyra Nyberg (föreslagen af doktor C. Nyberg) 
9 
pi 
