46 A. Hildén. — M. Brenner. 6. II. 1915. 
tal 40.5—42 C, utom hos dufhanen, där den under en för- 
söksperiod i medeltal steg konstant öfver 43° C (högsta tem- 
peraturen var 43.9 C). Kattugglans medeltemperatur var 40'.1, 
alltså i öfverensstämmelse med tidigare undersökningar lägre 
än dagfäglarnas. I allmänhet var differensen mellan max. 
och min. omvändt proportionell till storleken af fägeln, 
hvarvid dock dufhöken utgjorde ett egendomligt undantag, 
i det denna fägel, ehuru en af de största som undersöktes, 
visade den största differensen, d. v. s. 2.15 C. I motsats till 
hvad pä en del håll påståtts, visade sig temperaturen hos 3 
icke vara lägre än hos 9 i de tvenne fall som undersöktes; 
tvärtom var den konstant högre hos 3 än hos 9. 
Försöken med omvänd dagordning anställdes med fem 
individer: tupp, höna, dufva 3, dufva @ och anka. Dessa 
äro de första försök, som i denna riktning utförts med fåg- 
lar. Den mörka perioden af dygnet varade från kl. 6 f. m. 
till kl. 6 e. m., den ljusa de öfriga tolf timmarna. Vid dessa för- 
sök konstaterades, att tuppen och hönan redan på 8:de dygnet 
inställde sig i omvänd dagordning, d. v. s. med diametralt 
motsatta temperaturmaxima och -minima, dufvorna först ef- 
ter 14 dygn. Ankan, som var den enda fågel, hos hvilken 
icke kunde under vanlig dagordning konstateras någon re- 
gelbunden periodicitet i temperaturen, reagerade icke heller 
på något sätt mot den artificiella dagordningen. -— Då lef- 
nadssättet åter omkastades till det normala, inställde sig de 
normala temperaturförhållandena inom ett par dagar. 
Undersökningen med tyåtföljande mätningsprotokoll, ta- 
bellariska sammanställningar, litteraturförteckning, kurvor 
m. m. torde i sin helhet komma att offentliggöras i Skan- 
dinavisches Archiv fär Physiologie. 
Rektor M. Brenner föredrog: 
En hvitblommig Taraxacum-art från Ryska Lappmarken. 
Under en geologisk forskningsfärd till Kola-halfön i 
Arkangelska guvernementet gjorde min son Thord förliden 
